ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/36567/25
Провадження № 33/820/438/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. 
за участю секретаря судового засідання Романової А.В.
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
захисника Палінчака А.О.
потерпілої ОСОБА_2 

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Палінчака А.О. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, та

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови судді, 02.12.2025 року об 11 годині 45 хвилин водій ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по вул. Панаса Мирного, 30/1, керуючи маршрутним транспортним засобом N?30 Mercedes Benz з д.н.з НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 2.3б, 10.3 Правил дорожнього руху України був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та під час перестроювання з правої в ліву смугу, не надав переваги у русі автомобілю КІА д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухалась у попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися та допустив зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власники матеріальні збитки. 
Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Палінчак А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду зазначає, що постанову суду ОСОБА_1 отримав 07.04.2026 року через захисника Палінчака А.О. 
Зауважує, що засідання у даній справі було призначено на 23.12.2025 року, у цей день між ОСОБА_1 та захисником Палінчаком А.О. було укладено договір про надання правової допомоги. Того ж дня, захисник подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи. Починаючи з 23.12.2025 року до дати винесення оскаржуваної постанови, суд жодного разу не повідомляв ОСОБА_1 та його захисника про дату призначення судового засідання. 
Вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликати сумніви у суду.
Посилається на те, що з жодного з доказів наявних у матеріалах справи не вбачається визнання вини ОСОБА_1 або інші обставини, які беззаперечно на це вказують.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні особа, яка притягалася до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 та його адвокат Палінчак А.О. підтримали доводи апеляційної скарги та просили їх задовольнити повністю, з наведених в апеляційній скарзі підстав.
ОСОБА_1 показав, що включив показник повороту, Гусак не бачив, вважає, що вона перевищила швидкість, тому сталося зіткнення.
Потерпіла  ОСОБА_2 заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає рішення суду обґрунтованим та законним. Наполягає, що вона не перевищувала швидкість та не змінювала напрямок руху. ОСОБА_1 під час перестроювання з правої в ліву смугу, не надав перевагу в русі її автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтися та допустив зіткнення. 
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Палінчака А.О., які просили задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі, потерпілу, яка заперечила проти доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду
Щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.
Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Відповідно до приписів ч.1 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
17 квітня 2026 року захисник Палінчак А.О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року, яка зареєстрована канцелярією суду 20 квітня 2026 року, очевидно пропустивши встановлений законодавством строк апеляційного оскарження, при цьому просить його поновити.Поважність причин такого пропуску обґрунтовує тим, що постанову суду ОСОБА_1 отримав 07.04.2026 року через захисника, розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, оскільки суд не інформував їх про розгляд справи. 
З матеріалів справи вбачається, що справа надійшла до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 16.12.2025 та у той же день передана на розгляд судді МісінкевичуА.Л., після чого до 06.03.2026 року – дати постановлення судового рішення не відбувалось жодного судового засідання.
У матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про надсилання особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захиснику Палінчаку А.О., як і потерпілій смс-повідомлень чи рекомендованих повідомлень про направлення судових повісток про призначення судового засідання на 06 березня 2026 року, також ОСОБА_1  копія постанови суду не направлялась. 
Апеляційний суд визнає наведені вище обставини поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та, з метою ефективного та належного забезпечення права особи на доступ до правосуддя, вважає можливим поновити апелянту строк апеляційного оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року.

Щодо оскарження постанови по суті.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В апеляційній скарзі захисник оскаржує доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, з огляду на відсутність доказів та порушення судом принципів безсторонності та неупередженості.
Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статей 9 та 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.
Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Постанова суду має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно вимог статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вина особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП  підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії EПР1№529554 від 02.12.2025 року, в якому зафіксовані обставини допущених ОСОБА_1  порушень правил дорожнього руху та наслідки (а/с 1);
- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.12.2026 року та фотографіями до неї, на яких зафіксовано розташування маршрутного транспортного засобу N?30 «Mercedes Benz» д.н.з НОМЕР_1 та автомобіля марки «КІА OPTIMA» д.н.з. НОМЕР_2 після зіткнення, дорожня обстановка, пошкодження, які отримали ці транспортні засоби (а/с 4, 7-10);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно з якими останній визнав факт перестроювання з правої смуги для руху в ліву смугу під час чого відбулося зіткнення з автомобілем «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 (а/с 5);
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких остання, рухаючись на автомобілі «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Панаса Мирного, в лівій крайній смузі зі швидкістю 25-30 км/год побачила, що різко виїхав автобус з правої смуги, після чого відчула удар в праву бокову частину автомобіля, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження (а/с 6).
Вважаю, що наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). 
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності. Умовами настання адміністративної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
З огляду на вказане, апеляційний суд зазначає, що норма статті 124 КУпАП є бланкетною, а отже для кваліфікації адміністративного правопорушення уповноважена особа повинна визначити пункт порушення ПДР. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 з наступними змінами.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 порушив пункти 2.3б, 10.3 Правил дорожнього руху України: був неуважним не стежив за дорожньою обстановкою та під час перестроювання з правої в ліву смугу, не надав перевагу в русі автомобілю «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися та допустив зіткнення.
Згідно п. 2.3. (б) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
За вимогами п.10.3 Правил дорожнього руху, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №529554 від 02.12.2025 року має доказову силу лише у сукупності з іншими доказами, які дозволяють дійти беззаперечного висновку про винуватість особи, стосовно якої складено протокол.
Таким чином, суд детально проаналізував наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, схему місця ДТП та додану фототаблицю, письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_3 , та дійшов мотивованого висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки саме водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 (б), 10.3 Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою під час перестроювання з правої в ліву смугу, не надав перевагу в русі автомобілю «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухалася в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися та допустив зіткнення. Зазначене є складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Таким чином, суд встановив, що саме дії  ОСОБА_1 стали причиною ДТП та призвели до матеріальних збитків.
Доводи захисника про відсутність доказів, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі, є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами, а саме у даному випадку схемою місця ДТП та доданою фототаблицею, письмовими пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_3 .
При цьому обидва водія визнали, що дорога має дві полоси руху в одному напрямку, водій ОСОБА_2 рухалась по лівій смузі та не змінювала напрямок руху, водій  ОСОБА_1 перестроювався з правої в ліву смугу коли сталося зіткнення.
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає доведеним наявність причино-наслідкового зв`язку між порушенням  ОСОБА_1 вимог 10.3 Правил дорожнього руху, який при перестроюванні не надав дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, та наслідками, що настали в результаті порушення цих правил, а саме ДТП.
Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості  ОСОБА_1 не викликають. Апеляційний суд вважає наведені у скарзі доводи такими, що спрямовані та є намаганням уникнути  ОСОБА_1 передбаченої законом відповідальності. 
Слід зазначити, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом не наведено переконливих даних, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.
Отже, апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та із урахуванням вимог, передбачених статтею 38 КУпАП правомірно закрив провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3 (б), 10.3 Правил дорожнього руху перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, що тягне за собою адміністративну відповідальність за статтею 124 КУпАП, судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, під час апеляційного розгляду не встановлено порушень судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для зміни або скасування постанови суду, відсутні підстави для закриття провадження у справі, а тому апеляційна скарга захисника про скасування постанови судді суду першої інстанції та закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 289, 294 КУпАП України,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Палінчаку А.О. строк апеляційного оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Палінчака А.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя