Справа № 203/5345/25
Провадження № 2-о/0203/25/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в залі суду в місті Дніпрі у складі:
головуючого судді – Ханієвої Ф.М.,
присяжних – Старовойтової Р.І., Плохової О.В.,
за участю секретаря судового засідання – Кочевської В.Г.,
за участі:
представника заявника – Федоренко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2025 року в системі «Електронний суд» до суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі – заявник), заінтересовані особи: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою, в якій заявник просить суд:
- оголосити солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , померлим внаслідок бойових дій під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини від дня вірогідної загибелі ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши місце смерті поблизу населеного пункту Глибоке Харківської області;
- датою смерті солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .
І. Стислий виклад позиції учасників справи.
В обґрунтування вимог заяви заявник зазначив, що він є батьком військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 , який 15.12.2024 року зник безвісти під час виконання обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації, виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Глибоке Харківської області. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2024 року №5356 було призначено проведення службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 . Даний факт також підтверджується випискою з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора. Окрім того, станом на сьогоднішній день, будь-якої іншої інформації щодо солдата ОСОБА_2 не надходило, хоча з моменту зникнення пройшло більше півроку.
Заявник зазначив, що від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме отримання виплат, передбачених законодавством, оформлення спадщини. Оголошення солдата ОСОБА_2 померлим є необхідним для отримання заявником одноразової грошової допомоги, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особа рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» як батьку загиблого військовослужбовця.
З огляду на викладене вище, заявник звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою.
23.09.2025 року на адресу суду надійшла письмова заява заявника про розгляд заяви без його участі, в якій він зазначив, що підтримує заяву у повному обсязі та просить суд її задовольнити.
29.09.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення заінтересованої особи – Міністерства оборони України, в яких останнє просить суд прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України, розгляд справи здійснювати за відсутності представника Міністерства оборони України за наявними матеріалами, відповідно до вимог чинного законодавства. Заінтересована особа вважає, що зміст заяви про оголошення фізичної особи померлою вказує на те, що встановлення юридичного факту необхідне заявнику з метою отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадщини та отримання одноразової грошової допомоги за загибель військовослужбовця при виконанні завдань з захисту Батьківщини. На думку представника заінтересованої особи, задоволення заяви у справі в порядку окремого провадження і оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим безпосередньо впливатиме на права та обов`язки його спадкоємців, а також на їхнє право на отримання одноразової грошової допомоги, що свідчить про наявність спору про право. Також заінтересована особа вважає, що станом на поточний момент день закінчення воєнних дій відсутній, відлік встановленого шестимісячного строку, відповідно, ще не розпочався, у зв`язку з чим, звернення заявника до суду із заявою про оголошення особи померлим є передчасним. Тому заявник вважає, що відсутні підстави для оголошення ОСОБА_2 померлим.
05.03.2026 року заінтересована особа – Військова частина НОМЕР_1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі за наявними у справі доказами, просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення на розсуд суду.
Під час судового засідання представник заявника підтримала вимоги заяви та просила суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із заявою пояснила суду таким чином, як про це вказано у заяві. Представник заявника пояснила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого подано заяву, є її рідним братом, а заявник – їхній батько. Представник заявника повідомила, що їй відомо про те, що 14.12.2025 року її брат вийшов на бойове завдання, коли вона востаннє з ним спілкувалась. Проте 15.12.2025 року з ним вже був втрачений зв`язок, а як їй стало відомо згодом, побратими брата востаннє бачили його живим 15.12.2025 року під час виконання з ним бойового завдання, коли зв`язок з ним було втрачено.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
14.08.2025 року судом до відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради був направлений запит щодо доступу до персональних даних відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце народження: місто Дніпропетровськ, паспорт громадянина України, дата видачі: 14.06.2024 року, орган, що видав: 3530, документ №010714749, запис №19841216-10757, дійсний до 14.06.2034 року, відомості про місце проживання відсутні.
Ухвалою суду від 14.08.2025 року було відкрито провадження в цивільній справі в порядку окремого провадження, призначено заяву до розгляду в судовому засіданні.
10.09.2025 року на адресу суду надійшло повідомлення з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про те, що реєстрі територіальної громади відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території міста Дніпра відсутні.
Ухвалою суду від 22.12.2025 року було задоволено клопотання представника заінтересованої особи-2 – Міністерства оборони України про витребування доказів в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою, та витребувано від Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості про наявність актових записів про народження, смерть, реєстрацію шлюбу щодо батьків, дружини та дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у разі їх наявності – відповідні актові записи про народження, смерть, реєстрацію шлюбу щодо батьків, дружини та дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
05.03.2026 року засобами електронного зв`язку на адресу суду від Центрального-міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на виконання ухвали суду від 22.12.2025 року надійшло письмове повідомлення про те, що актовий запис про народження на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 04.02.1985 року за №445 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (нова назва – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Актовий запис про шлюб батьків ОСОБА_2 , складений на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 28.12.1979 року за №2456 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Актові записи про смерть, шлюб та народження дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не знайдені.
30.03.2026 року засобами електронного зв`язку на адресу суду від Центрального-міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на виконання ухвали суду від 22.12.2025 року надійшло письмове повідомлення про те, що в ході проведення перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено: актовий запис про його народження №445 від 04.02.1985 року, складений відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Дніпропетровська; щодо батьків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено: актовий запис про шлюб №2456 від 28.12.1979 року народження, складений відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Дніпропетровська на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; актовий запис про смерть №04 від 23.01.2025 року, складений Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. м. Одеса) на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата смерті – ІНФОРМАЦІЯ_5 . Актові записи про шлюб, народження дітей та смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено. Також не виявлено актовий запис про смерть батька зазначеної особи.
У судове засідання 22.04.2026 року з`явилась представник заявника.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Заінтересовані особи – Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, а заінтересована особа – Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не повідомила суд про причини неприбуття у судове засідання, будь-яких заяв щодо участі у судовому засіданні на адресу суду не надсилала.
Суд, заслухавши думку представника заявника, на підставі положень ст. ст. 128, 211, 223, 293, 294, 305-309 ЦПК України, розглянув справу за відсутності представників заінтересованих осіб.
Під час судового розгляду справи по суті вимог заяви суд заслухав усні пояснення представника заявника, дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи, та 22.04.2026 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком військовослужбовця – солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрільця 2-го штурмового спеціалізованого відділення 2-го штурмового спеціалізованого взводу 2-ої штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , який був призваний на військову службу за контрактом 13.09.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 від 06.10.2016 року, серії НОМЕР_3 (повторно), матеріалами службового розслідування Військової частини НОМЕР_1 , проведеного за фактом зникнення безвісти в бойовій обстановці військовослужбовця військової служби за контрактом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наказами, витягами з наказів Військової частини НОМЕР_1 щодо призначення на посаду, проведення службового розслідування, зняття зі всіх видів забезпечення.
Мати солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла – ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 42 років, про що 23.01.2025 року складено відповідний актовий запис про смерть №04, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.01.2025 року, серії НОМЕР_4 .
Сповіщенням сім`ї від 30.12.2024 року за вих. №27/3661 ІНФОРМАЦІЯ_7 було повідомлено ОСОБА_6 , яка є сестрою солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що її брат, солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрілець 2-го штурмового спеціалізованого відділення 2-го штурмового спеціалізованого взводу 2-ої штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , який був призваний на військову службу за контрактом 13.09.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , 15.12.2024 року зник безвісти під час виконання службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації, виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Глибоке Харківського району Харківської області.
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, від 20.01.2025 року, номер витягу: 20250120-1617 від 20.01.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій), особа рядового або начальницького складу (наприклад – поліцейський, детектив, військовослужбовець, прокурор), кримінальне провадження №12025130000000010 від 02.01.2025 року.
Відповідно до виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора ДП «Український національний центр розбудови миру», відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня інформація щодо підтвердження про перебування у полоні від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста, відсутня інформація про стан здоров`я від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста, відсутнє підтвердження про перебування у полоні держави-агресора з інших відкритих джерел.
Суть вимог заяви становить оголошення померлим солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , внаслідок бойових дій під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини від дня вірогідної загибелі ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши місце смерті поблизу населеного пункту Глибоке Харківської області, датою смерті солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до положень ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.
Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
В пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру – протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Відповідно до положень ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
ВП ВС у постанові від 11.12.2024 року у справі №755/11021/22 вказала, що за змістом частини 2 статті 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі №755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою.
Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.
З урахуванням конкретних обставин справи, суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі №607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі №337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі №753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі №607/1612/23, провадження №61-6323св23.
Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (постанови Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі №148/1207/22, від 04 червня 2025 року у справі №591/11696/23, від 18 грудня 2025 року у справі №357/16463/24).
Відповідно до ч. 1, ч. 9 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за №1668/39004 (втратив чинність 20.03.2025 року), в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, території можливих бойових дій, вказане с-ще Глибоке Липецької сільської територіальної громади Харківського району Харківської області, на території якого датою виникнення можливості бойових дій вказано: 13.09.2022 року, а датою припинення можливості бойових дій: 09.05.2024 року.
Також відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року №376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за №380/43786, в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, території можливих бойових дій, вказане с-ще Глибоке Липецької сільської територіальної громади Харківського району Харківської області, на території якого датою виникнення можливості бойових дій вказано: 13.09.2022 року, а датою припинення можливості бойових дій: 09.05.2024 року.
Відповідно до положень ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, – це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно із цим Законом мають право на її отримання.
За змістом ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені в п. 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, указаних у підпунктах 1 - 3 п. 2 ст. 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їхні батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Постановою Кабінету Міністрів від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Відповідно до п. 12 указаного Порядку, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1 - 3 п. 4 Порядку, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. У разі відмови однієї з осіб, зазначених у п. 9 цього Порядку, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також у разі, коли одна з таких осіб у строк, установлений п. 32 Порядку, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках.
Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1 - 3 п. 4 Порядку, за наявності особистого розпорядження виплачується особі (особам), на користь якої (яких) складено особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в особистому розпорядженні. У таких випадках розмір часток обраховується із суми, що залишилася після виплат особам, визначеним абз. 2 п. 8 цього Порядку. У разі відмови однієї з осіб, зазначених в особистому розпорядженні, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також у разі, коли одна з таких осіб у строк, установлений п. 32 Порядку, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у рівних частках (п. 13 Порядку).
Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через три роки після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.
Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, у ході судового розгляду справи судом було встановлено, що солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрілець 2-го штурмового спеціалізованого відділення 2-го штурмового спеціалізованого взводу 2-ої штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , який був призваний на військову службу за контрактом 13.09.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , 15.12.2024 року зник безвісти під час виконання службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації, виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Глибоке Харківського району Харківської області. Під час проведення військовою частиною розшукових заходів, а саме: спроби встановити з ним звуковий зв`язок позитивних результатів не дали, проявів боягузтва через небажання виконувати обов`язки військової служби в умовах бойової обстановки зниклий безвісти не виказував, встановити місцезнаходження зниклого військовослужбовця не вдалося, даних про його місцезнаходження немає.
Суд враховує те, що солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконував бойове завдання 15.12.2024 року поблизу населеного пункту Глибоке Харківського району Харківської області, під час якого по групі заміни 5 ШР 2 ШБ відбувся скид НВП з БПЛА (2) з напрямку н.п. Стрілеча, внаслідок чого виявлено, що зник безвісти солдат ОСОБА_2 . Після цього в ході проведення службового розслідування по факту зникнення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовій частині не вдалось встановити його місцезнаходження.
З огляду на викладене, у суду є обґрунтовані підстави припускати, що солдат ОСОБА_2 ймовірно загинув – ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок бойових дій під час виконання службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України; датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід вважати ІНФОРМАЦІЯ_8 , а місцем смерті – селище Глибоке Харківського району Харківської області, Україна.
Так, суд враховує те, що відповідно до Наказу №376, територією активних бойових дій було с-ще Глибоке Липецької сільської територіальної громади Харківського району Харківської області, на території якого датою виникнення можливості бойових дій вказано: 13.09.2022 року, а датою припинення можливості бойових дій: 09.05.2024 року. При цьому 15.12.2024 року на території селища Глибоке Харківського району Харківської області, Україна, солдат ОСОБА_2 виконував бойове завдання, коли відбувся скид НВП за БПЛА (2) з боку збройних сил російської федерації з напрямку населеного пункту Стрілеча в районі населеного пункту Глибоке, Харківського району Харківської області. Внаслідок цього солдат ОСОБА_2 зник безвісти. Тобто встановлені судом обставини зникнення безвісти солдата вказують на те, що він вірогідно міг пропасти безвісти за обставин, що загрожували йому смертю, та дають підстави припускати його ймовірну загибель під час події – ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Суд бере до уваги те, що датою припинення можливості бойових дій на території селища Глибоке Харківського району Харківської області є 09.05.2024 року, та у розумінні шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України як дата закінчення активних бойових дій на території селища Глибоке Харківського району Харківської області, є 09.11.2024 року. Натомість 15.12.2024 року солдат ОСОБА_2 виконував бойове завдання на території селища Глибоке Харківського району Харківської області, та саме з 15.12.2024 року слід обраховувати початок шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, тобто від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, враховуючи, що ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
Заявник звернувся до суду із заявою 01.08.2025 року, тож як на момент звернення заявника до суду з такою заявою, так і станом на момент судового розгляду справи 22.04.2026 року, сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України.
Суд бере до уваги те, що встановлення факту оголошення особи померлою для заявника має юридичне значення і необхідно для оформлення спадщини, отримання одноразової грошової допомоги.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», заявник звільнений від сплати судового збору, як заявник – у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.
V. Висновки суду за результатами розгляду заяви.
Суд дійшов висновку, що знайшли своє підтвердження обставини, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть, коли немає доказів про факт смерті військовослужбовця солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрільця 2-го штурмового спеціалізованого відділення 2-го штурмового спеціалізованого взводу 2-ї штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровська, Української РСР, РНОКПП: НОМЕР_2 , померлим від дня його вірогідної смерті – ІНФОРМАЦІЯ_8 , внаслідок бойових дій під час виконання службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України; датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід вважати ІНФОРМАЦІЯ_8 , а місцем смерті – селище Глибоке Харківського району Харківської області, Україна.
Суд, проаналізувавши встановлені в ході судового розгляду обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вказані вище норми, а також врахувавши те, що оголошення військовослужбовця солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрільця 2-го штурмового спеціалізованого відділення 2-го штурмового спеціалізованого взводу 2-ї штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровська, Української РСР, РНОКПП: НОМЕР_2 , померлим необхідно заявнику з метою оформлення спадщини, отримання одноразової грошової допомоги, доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою.
При цьому відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України, п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати у справі про оголошення фізичної особи померлою не відшкодовуються.
Керуючись статтями 3-8, 10, 18, 76-89, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 293, 294, 305-309 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою – задовольнити повністю.
Оголосити військовослужбовця солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрільця 2-го штурмового спеціалізованого відділення 2-го штурмового спеціалізованого взводу 2-ї штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровська, Української РСР, РНОКПП: НОМЕР_2 , померлим від дня його вірогідної смерті – ІНФОРМАЦІЯ_8 , внаслідок бойових дій під час виконання службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України; датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_8 , а місцем смерті вважати селище Глибоке Харківського району Харківської області, Україна.
Судові витрати у справі не відшкодовуються.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
У разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.  Копію рішення суд надсилає відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для анулювання актового запису про смерть.
Повний текст рішення суду складений 29.04.2026 року.

Головуючий суддя       Ф.М. Ханієва

Присяжні О.В. Плохова

Р.І. Старовойтова