КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 760/10922/26
провадження № 22-ц/824/11609/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів : 
судді-доповідача Кирилюк Г. М.,
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянув в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22 квітня 2026 року в складі судді Майстренка О. М.,
встановив:

У квітні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
Просив суд змінити спосіб стягнення аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27 серпня 2025 року по справі №760/12572/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.
Також просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення повноліття.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 квітня 2026 року вказаний позов передано на розгляд до Фастівського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.
Суд мотивував своє рішення тим, що позовна заява територіально не підсудна Солом`янському районному суду міста Києва за правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, оскільки відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вказаний позов підсудний Фастівському міськрайонному суду Київської області за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
07.05.2026 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального права, просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22 квітня 2026 року.
Зазначає, що фактичним місцем перебування відповідача є м. Київ, що підтверджується позовною заявою про стягнення аліментів за 2017 рік, заявою відповідача про відкриття виконавчого провадження, де остання зазначає адресу: АДРЕСА_2 .
Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про наявність у відповідача фактичного місця перебування у м. Києві. 
Суд першої інстанції не врахував, що відповідно до положень ЦПК України, позови можуть пред`являтися не лише за місцем реєстрації відповідача, але й за місцем її фактичного проживання або перебування. 
Передача справи до іншого суду без належного врахування фактичних обставин створює для позивача додаткові труднощі у реалізації права на судовий захист.
Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Встановлено, що у квітні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 2 000 грн.
За даними Єдиного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_3 .
Пред`являючи вказаний позов до Солом`янського районного суду м. Києва, позивач керувався положеннями ст. 28 ЦПК України.
На наведене у позові обґрунтування підсудності суд першої інстанції уваги не звернув, відповідного мотивування відхилення вказаного доводу не навів.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про передачу справи до Фастівського міськрайонного суду Київської області, у зв`язку із чим постановлене у справі судове рішення підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 353, 367, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22 квітня 2026 року скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук