Справа № 465/1562/26 Головуючий у 1 інстанції: Чорний І.Я. 
Провадження № 33/811/860/26 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лавринів Марії Ярославівни на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 07 травня 2026 року,
встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 665 гривень 60 копійок судового збору.
Відповідно до вищезазначеної постанови, водій ОСОБА_1 , 08.02.2026 о 21 год 14 хв, керував т/з із непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.31.4.3 В Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Не погоджуючись із рішенням суду, захисник адвокат Лавринів М.Я. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 07 травня 2026 року скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю у ОСОБА_1 діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, що не відповідає фактичним обставинам справи, а відтак підлягає скасуванню, з огляду на таке.
Зауважує, що відеозапис події не є безперервним, такий є неповним та фрагментарним.
Зазначає, що у наявних відеозаписах відсутні докази керування транспортним засобом та відсутні докази несправності лівої фари, оскільки фрагмент відеофіксації відображає припаркований нерухомий транспортний засіб без ознак керування.
Стверджує, що у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисник адвокат Лавринів М.Я., будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання не з`явилися. Натомість, захисник – адвокат Лавринів М.Я. подала клопотання про розгляд справи у відсутності сторони апелянта та просила задоволити апеляційну скаргу.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Частиною першою 121 КУпАП встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Згідно з ч. 4 ст. 121 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.
Згідно з визначеними Правилами дорожнього руху України термінів, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Як встановлено у п.2.3а Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.
Згідно з п.31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності, зокрема, в яких не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 593280 від 16 лютого 2026 року (а.с.1); довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Х.Попович від 17.02.2026 про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 18.11.2025 УПП у Львівській області ДПП, до адміністративної відповідальності за скоєння 18.11.2025 правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.3); відеозаписом події (а.с.2).
Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 16.02.2026 серії ЕПР1 № 593280, водій ОСОБА_1 , 08.02.2026 о 21 год 14 хв, керував транспортним засобом із непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.31.4.3 В Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 16.02.2026 серії ЕПР1 № 593280, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його підпис, проставлений у відповідних графах. 
З доданого до матеріалів справи відеозапису події вбачається, що працівники патрульної поліції підійшли до автомобіля “Skoda Fabia” реєстраційний номер НОМЕР_1 , при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував щодо інкримінованого йому правопорушення, а навпаки вказав що знає про несправність (сlip-0, ресєтратор 471046, 08.02.2026, 21:21). 
З огляду на наведені обставини суд вважає доведеною винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 121 КУпАП.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів наданих по справі не вбачається.
У рішенні "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Керування транспортним засобом, який має технічні несправності і невідповідності, становить суспільну небезпеку, адже може призвести до виникнення ДТП, заподіяння шкоди природному середовищу, завданню збитків державним чи суспільним інтересам, а також життю і здоров`ю іншим учасникам дорожнього руху.
Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими по справі обставинами, та зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.
Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи, що мали значення для правильного вирішення справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова є незаконною, що не відповідає фактичним обставинам справи спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лавринів Марії Ярославівни залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 07 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук