Справа № 314/1663/25
Провадження № 2/314/116/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2026 року       м.Вільнянськ 
Вільнянський районний суду Запорізької області у складі: головуючого судді Кононенка І.О., секретаря судового засідання Баланюк Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом 314/16638/25 за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 )про встановлення факту неприйняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, 

В С Т А Н О В И В :
У квітні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області районного суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просить суд встановити факт неприйняття нею спадщини та визнання права власності .
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача, ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Він вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, під час оформлення спадщини від нотаріуса позивач довідався, що окрім нього спадкоємицею його матері є й ОСОБА_2 (дочка померлої). Нотаріус пояснила, що ОСОБА_3 є спадкоємницею через те, що місце її реєстрації є місцем реєстрації померлої ОСОБА_4 . Тобто, вона вважається такою, що прийняла спадщину не залежно від реалізації нею права на подачу до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_3 виїхала з України ще у 2014 р. та більше того, ОСОБА_1 вважав, що відповідачка була знята з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою. Вищевказане підтверджується тим, що померлою матір`ю, а потім безпосередньо позивачем, здійснювалася оплата за отримані послуги в КП «Вільнянський міськомунгосп Запорізької області» спочатку з розрахунку на 2 особи ( ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ), а потім – на одну особа ( ОСОБА_1 ). Разом з тим, враховуючи факт реєстрації місця реєстрації відповідачки з померлою ОСОБА_4 , 01.10.2024 приватним нотаріусом Чепець О.С. Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на 1/2 частку права власності на квартиру, яка розташована за адресо.: АДРЕСА_1 , яка належала покійній матері позивача. За таких обставин, враховуючи вищевикладені обставини, позивач наразі змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 30.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Відповідач надала до суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом із наявних матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , про що складено актовий запис номер№170229500001500519006, місце державної реєстрації 95000015 Відділ №2 Управління ЗАЦС по Одинцовському міському округу, міським округам Власиха та Кразнознаменськ Головного управління ЗАСЦ Московської області виданим (повторно) 12.09.2023.
Померла ОСОБА_4 , є матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 , виданим Вільнянським р/в ЗАЦС Запорізької області.
Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. заведена спадкова справа №30/2022 на підставі заяви ОСОБА_1 . 
Крім позивача є інша спадкоємиця донька померлої ОСОБА_5 (змінила прізвище на « ОСОБА_6 » що підтверджено довідкою про укладення шлюбу № НОМЕР_3 , потім на « ОСОБА_7 » , що підтверджено свідоцтвом НОМЕР_4 про шлюбу від 23.06.2018р.,) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданим Вільнянським райвідділом ЗАЦС Запорізької області.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку підтверджено свідоцтвом про право власності на житло від 27.03.2002 виданим Вільнянською міською радою 25.03.2002 №12464 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер 116, виданий 30.01.2018, видавник Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов заявника ОСОБА_4 від 25.04.2016 року за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що за вказаною адресою: зареєстрована ОСОБА_9 , яка не проживає з 25 листопада 2014 року.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов заявника ОСОБА_1 від 01.07.2024 року за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що з січня 2024 року в квартирі ніхто не проживає, зареєстровані три особи ОСОБА_4 , (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про смерть) ОСОБА_1 , (фактично проживає за адресою АДРЕСА_3 ), ОСОБА_9 , (з 2014 року проживає за межами України). 
ОСОБА_3 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 69416457 від 08.07.2022 .
Вказані обставини визнаються відповідачкою, яка позов визнала та підтвердила, що з 2014 року перебуває поза межами території України, факт перебування за кордоном унеможливлює подати будь-які заяви нотаріусу, за якими позивач мав би змогу оформити за собою все спадкове майно яке залишилося після смерті ОСОБА_4 . 
Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Положення статті 29 Цивільного кодексу України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
За змістом пунктів 3.19 та 3.20 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 у справі №569/15147/17 (провадження №61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Таким чином, для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
При розгляді даної справи суд також враховує визнання позову відповідачкою
Сумнівів щодо добровільності визнання позову відповідачкою у суду немає, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Оскільки ОСОБА_3 в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , була зареєстрована, проте не проживала, а сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання та свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому відповідачка як спадкоємиця не прийняла своєчасно спадщину, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_4 , а отже, не набула права на спірне спадкове майно.
Такі висновки відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19) та від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210).
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 81, 89, 200, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту неприйняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Встановити юридичний факт неприйняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з її не проживанням на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері, ОСОБА_4 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя       Іван Олександрович Кононенко
02.06.2026