Справа № 487/2460/26 
Провадження № 2/487/2170/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2026 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючої судді Скоринчук К.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», через свого представника Міньковську А.В. звернулося у Заводський районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2038008 у загальному розмірі 19 479,98 грн та судових витрат.
Позовна заява мотивована тим, що 22.01.2025 між ОСОБА_1  та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» був укладений кредитний договір № 2038008 в електронній формі, згідно з умовами якого відповідач отримав 4 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом. 
Вказав, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору.
У позові зазначив, що 28.08.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» (далі - ТОВ «ФК «ПОЗИКА», «Новий кредитор») відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № 28082025 (далі - «Договір факторингу»).
Відповідно до Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ФК «ПОЗИКА») становить 19 479,98 грн, з яких: сума основного боргу за кредитом становить 3999,98 грн; сума нарахованих процентів становить 7 480,00 грн; заборгованість за штрафними санкціями 8 000,00 грн, борг за комісіями становить 0 грн.
Посилаючись на викладене, а також те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню отриманих кредитних коштів, позивач звернувся в суд з цим позовом.
Ухвалою суду від 13.04.2026 провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Заводського районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов.
Копію ухвали надіслано сторонам.
За адресою проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 22.01.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 підписаний Договір № 2038008 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 4 000,00 грн, загальним строком на 360 днів, періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 15 днів (а.с. 16-24). 
У договорі сторони визначили, що за користування кредитом Товариством нараховуються проценти: за стандартною ставкою – 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору (п.п. 1.5.1. Договору). 
Обумовили, що відповідач, як позичальник, зобов`язується сплачувати проценти кожні 15 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору (п. 1.4 Договору). 
Узгодили, що кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок позичальника за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору).
Названим договором сторони узгодили між собою також інші умови, зокрема, щодо порядку укладення договору, порядку повернення кредитних коштів, взаємних прав та обов`язків сторін, відповідальність сторін тощо.
Факт виконання кредитодавцем умов договору щодо надання кредитних коштів підтверджений довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 28.08.2025 за вих. № 20250828-1261 про успішне зарахування коштів в сумі 4 000,00 грн 22.01.2025 (а.с. 40).
З долученої до позовної заяви Довідки про ідентифікацію вбачається, що Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 405161 від 07.09.2022 був підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «С548», який був надісланий на номер телефону відповідача 07.09.2022 (а.с. 29).
Договір підписаний сторонами в електронному виді з використанням відповідачем одноразового ідентифікатора «Н256», про що вказано у розділі 10 кредитного договору графі «Споживач».
У договорі сторони узгодили між собою й інші умови, зокрема щодо порядку видачі та повернення кредиту, взаємних прав та обов`язків відповідальності сторін тощо.
Як слідує з наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, відповідач належним чином свої зобов`язання за Договором № 2038008 про надання споживчого кредиту від 22.01.2025 не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 19 479,98 грн, з яких: 3999,98 грн – залишок основного боргу за кредитом; 7480,00 грн – сума нарахованих процентів за кредитом; борг за комісією – 0,00 грн; борг за штрафними санкціями – 8 000,00 грн (а.с. 12-14). 
Судом також встановлено, що 28.08.2025між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» і ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» був укладений Договір факторингу № 28082025, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» право вимоги до позичальників, у тому числі за Кредитним договором № 2038008 від 22.01.2025, що уклали ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та  ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За такого, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 2038008 від 22.01.2025.
Ухвалюючи рішення у цій справі, суд бере до уваги, що відомостей про дострокове розірвання кредитного договору матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про те, що відповідач  ОСОБА_1 оспорював факт укладання вказаного кредитного договору. Суд також приймає до уваги, що протягом 14 календарних днів з дня укладання договору відповідач не відмовився від кредитного договору. 
За змістом статей 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтями 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з статями 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до станіт 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Зважаючи на те, що доказів повернення боргу відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками є обґрунтованими і підлягають до задоволення.
Що стосується вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 8 000,00 грн, суд зазначає таке.
Договором № 2038008 про надання коштів споживчого кредиту від 22.01.2025 передбачені умови відповідальності сторін, зокрема, у випадку невиконання та/або неналежного виконання відповідачем (Споживачем) зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, останній зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 600,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 120,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4. Договору).
Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що з 17.03.2022 набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє і до нині. 
З матеріалів справи слідує, що Договір № 2038008 про надання споживчого кредиту був укладений 22.01.2025, тобто у період дії воєнного стану, а отже, з урахуванням положень пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, штрафних санкцій в розмірі 8 000,00 грн.
За такого, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.
На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 569,01 грн. 
Що стосується питання витрат на правничу допомогу, то сюди включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу позивач надав суду: договір про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02.01.2026; детальний опис робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги, складений 17.03.2026; Акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 17.03.2026; додаткову угоду № 2038008 до договору про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02.01.2026, складений 17.03.2026; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № серії КС № 11628/10.
Квитанцію на підтвердження оплати послуг адвоката суду не надано проте, з цього приводу суд вважає за необхідне врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Ураховуючи складність цієї справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, долучених доказів щодо цих витрат, а також беручи до уваги те, що позовні вимоги позивача задоволені частково (на 58,93%), суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 3 535,80 грн.
Керуючись статтями 7, 8, 12, 13, 141, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» заборгованість за Кредитним договором № 2038008 від 22.01.2025 у загальному розмірі 11 479,98 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 3999,98 грн; заборгованість за відсотками – 7480,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 569,01 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 3 535,80 грн. 
У задоволенні інших позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін по справі:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА, код ЄДРПОУ: 39493634, МФО: 380634, рахунок № НОМЕР_2 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», адреса: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1;

Відповідач:  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: К.М. Скоринчук