Дата документу 01.05.2026 Справа № 336/1383/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 336/1383/25 Головуючий у 1-й інстанції: Сиротенко В.К.
Провадження № 22-ц/807/105/26 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.
суддів: Кухаря С.В.
Полякова О.З.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що 10.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 103424790.
Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладання договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника. 
16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, що вказані у Реєстрі боржників. 
Відповідно до Реєстру боржників від 16.07.2024 до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у даній справі в сумі 49 400,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за основним боргом, 37 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 1900,00 грн - заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги - 16.07.2024 позивачем не здійснювалися нарахування жодних штрафних санкцій. 
Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №103424790 від 10.11.2021 у розмірі 49 400,00 грн. та судові витрати.
Рішенням Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №103424790 від 10.11.2021 у сумі 49 400,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову; стягнути з позивача на користь скаржника судовий збір за подачу апеляційної скарги.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що подані позивачем Витяг з реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 та платіжна інструкція до цього договору були прийняті судом першої інстанції в порушення статті 83 ЦПК України, відповідач з цими доказами не був належно ознайомлений та не мав можливості подати заперечення.
ОСОБА_1 також зазначає, що за умовами кредитного договору сумакредиту складає 10 000,00 грн, кредит надається строком на 30 днів з 10.11.2021, відповідно, після спливу строку кредитування, нарахування відсотків не допускається.
Процентна ставка, за якою надавався кредит, суперечить ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якої, максимальний розмір процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті не може перевищувати 1%. Таким чином, пункти кредитного договору в частині відсоткової ставки на тіло кредиту з розрахунку 2-3% на день суперечать ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Крім того, розмір процентної ставки встановлено Паспортом споживчого кредиту, який не є складником кредитного договору. Матеріали справи також не містять доказів, що ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами кредитування станом на 10.11.2021.
Згідно з контррозрахунком, зазначеним в апеляційній скарзі, розмір відсотків не може перевищувати 3000,00 грн, із розрахунку 1% на день з суми наданого кредиту 10 000 грн, враховуючи строк кредитування у 30 днів.
ОСОБА_1 не погоджується і з комісією за надання кредиту у розмірі 1900,00 грн з огляду на те, що позивач не роз`яснив, за які конкретні дії з відповідача буде взята комісія за надання кредиту, позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з управління та обслуговування кредиту, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, з огляду на положення ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначає, що позивач також не надав доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем грошових коштів від ТОВ «Мілоан», який електронний підпис використовувався при підписанні кредитного договору, та доказів реєстрація відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача. Вважає, що належними доказами не підтверджено, що електронно-цифровий підпис належить саме відповідачу. Позивачем не надано доказів зарахування грошових коштів на поточний рахунок скаржника.
Також, на думку заявника, не підтверджено факт повної оплати за Договором факторингу від 16.07.2024 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а тому немає підстав вважати, що позивач набув право вимоги за кредитним договором №103424790 від 10.11.2021. 
Від представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» Білотіл А.Г. на адресу апеляційного суду надійшов відзив, у якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. Зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та, як наслідок, ухвалено обґрунтоване та законне рішення, а викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.
Зазначає, що позивач має змогу заявити свої вимоги у формі позову, в подальшому за умови їх не визнання з боку відповідача - надати заперечення щодо позиції останнього у формі відповіді на відзив або заперечень. Позивач в ході судового процесу, отримуючи від відповідача відзив на позов, надає свої заперечення та докази, які їх обґрунтовують у формі відповіді на відзив або заперечень для спростування позиції останнього. Повідомляє, що позивачем було надіслано відповідачу відповідь на відзив з додатками по справі № 336/1383/25 30.04.2025 шляхом надсилання на електронну адресу djeyden0494@gmail.com (докази надсилання відповідачу було долучено позивачем до відповіді на відзив і вони містяться в матеріалах справи).
Вказує, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав Позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності), який відповідач використав для підтвердження підписання Кредитного договору. 
Детальний порядок укладення Кредитного договору передбачено Кредитним договором. Укладення Кредитного договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Первісного кредитора, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Позичальника здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Первісним кредитором правильності введення коду, направленого Первісним кредитором на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Первісного кредитора. 
Тобто, верифікація та ідентифікація Позичальника здійснюється через ІТС Первісного кредитора. Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно комунікаційній системі Первісного кредитора (ІТС Первісного кредитора) та доступний, зокрема, через сайт Первісного кредитора та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 
Укладення Кредитного договору було здійснено в електронній формі в інформаційно телекомунікаційній системі (ІТС) Первісного кредитора. 
Позичальник здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Первісного кредитора, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення.
На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система Первісного кредитора здійснює реєстрацію заявника на Сайті Первісного кредитора і формує Особистий кабінет Позичальника.
Приймаючи Заявку до розгляду, Первісний кредитор не приймає на себе зобов`язання надати кредит. 
У разі прийняття позитивного рішення про видачу кредиту, Первісний кредитор робить Позичальнику в Особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі Кредитного договору, який містить усі істотні умови. 
Позичальник може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти Кредитний договір або відмовитися від пропозиції. 
У випадку готовності Позичальника прийняти пропозицію (оферту), Позичальник натискає кнопку Згоди, після чого Позичальнику надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який Позичальник має ввести у відповідне поле. 
У момент введення коду на Сайті Первісного кредитора Позичальник направляє Первісному кредитору електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане одноразовим ідентифікатором. Після вводу даного коду Кредитний договір вважається підписаним. 
Тобто, для укладання Кредитного договору необхідно здійснити певну послідовність дій, направлених на реальне укладення договору та отримання коштів, нездійснення чи не завершення дії унеможливлює укладення договору.
У Договорі оферти Первісним кредитором було чітко визначено, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Відповідно саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. 
Кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі та строк його повернення, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту.
Зауважує, що кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений. 
У випадку не спростування відповідачем презумпції правомірності кредитного договору, всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення Кредитного договору, підлягають виконанню.
Вважає, що оскільки відповідачем умови кредитного договору не виконувались, то нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору є правомірним, і відповідач жодним чином не позбавляється від виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості в повному обсязі. Посилання відповідача на ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є безпідставним, оскільки позивачем не пред`явлено вимоги до суду про стягнення будь-якої пені, будь-яких штрафів за невиконання умов Кредитного договору. Надані позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів Позичальнику та обґрунтування розміру заборгованості відповідача за Кредитним договором.
Щодо переходу права вимоги, то позивач надав Витяг з реєстру боржників та платіжну інструкцію до договору факторингу до відповіді на відзив 30.04.2025. Договір факторингу між Первісним кредитором та позивачем укладений у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача.
Відповідно до частин 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 13 статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За приписами частини 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 10.11.2021 між ТОВ «Мілоан» - Кредитодавець або Товариство та ОСОБА_1 - Позичальник укладено Договір про споживчий кредит №103424790 (далі - Кредитний договір), за умовами п. 1.1. якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3, Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.
Сума (загальний розмір) кредиту становить 10000.00 грн. у валюті: Українські гривні (п. 1.2. Кредитного договору).
Кредит надається строком на 30 днів з 10.11.2021 (строк кредитування) (п. 1.3. Кредитного договору).
Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.12.2021 (п. 1.4. Кредитного договору).
За умовами п. 1.5. Кредитного договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 9400.00 грн. в грошовому виразі та 317,286.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 19400.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також, строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником отроку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.
В пункті 1.5.1. Кредитного договору сторонами погоджено, що комісія за надання кредиту: 1900,00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово.
Згідно п. 1.5.2. Кредитного договору, проценти за користування кредитом: 7500.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Відповідно до 1.6. Кредитного договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору (п. 1.7. Кредитного договору).
Пунктом 2.1. Кредитного договору визначено, що кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок.
Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату), зазначену в п. 1.4. договору. У випадку, якщо Позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3. Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, зазначеною в 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною в п. 1.6. договору, в сумі та на умовах, визначених в п. 2.3. договору.
За умовами п. 2.2.2 Кредитного договору, нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступною за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.3. Договору. 
П. 2.3.1.1. Кредитного договору сторони визначили порядок пролонгації договору на пільгових умовах. Так, Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.ua (далі Сайт Товариства) зі посиланням https://tengo.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатить комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. … Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору.
За умовами п. 2.3.1.2 Кредитного договору - Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Розділом 6 Кредитного договору визначено порядок укладення договору.
Так, відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
За умовами п. 6.2. Кредитного договору, розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SМS) на мобільний телефонний номер. Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SМS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству.
Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору Позичальник, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що:
- він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами, та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору;
- він не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками;
- на момент підписання Кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність Позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього Договору про які він не повідомив Товариство (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо), зокрема Позичальник підтверджує, що він не подавав до суду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, стосовно нього відсутнє відкрите провадження у справі про неплатоспроможність (банкрутство) та, що на момент укладення цього договору підстав передбачених Кодексом України з питань банкрутства для відкриття такого провадження у справі про неплатоспроможність, стосовно нього відсутнє відкрите провадження у справі неплатоспроможність (банкрутство) та, що на момент укладення цього договору підстав, передбачених Кодексом України з питань банкрутства для відкриття такого провадження не існує;
- вся інформація надана Товариству, в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною;
- він відповідає вимогам Заявника, що встановлені розділом 2 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору;
- він не є військовослужбовцем та не проходить один із видів військової служби, визначених ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в момент укладення цього договору.
Згідно п. 7.1. Кредитного договору, цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредит визначеному у п. 2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п. 1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправлені Товариством та або не будуть отримані Позичальником, у відповідності з визначеним способам надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті.
За змістом розділу 10 Договору - «Реквізити сторін», позичальником ОСОБА_1 зазначені, РНОКПП, серія паспорту, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тел.: НОМЕР_1 .
На першому аркуші Кредитного договору містяться відмітки про підписання договору сторонами: Підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором V40647 Час: 10.11.2021 21:01; Підписано Вініченко Олексій Віталійович, ТОВ Мілоан. Час:10.11.2021 21:01. 
Додатками № 1 та 2 до Кредитного договору є Графік платежів за договором про споживчий кредит 103424790 від 10.11.2021 та Паспорт споживчого кредиту №103424790. 
Зі змісту Додатку № 1 до Договору вбачається, що цей Графік платежів розраховується, виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Також вбачається: дата видачі позики/дата платежу: 10.11.2021; кількість днів у розрахунковому періоді: 30, усього - 30; сума позики - 10000 грн; проценти за користування позикою - до 10.12.2021 - 7 500,00 грн, усього - 7500,00 грн; комісія за надання кредиту - 1900,00 грн; реальна річна процентна ставка - 371,286.00 %; загальна вартість кредиту - 19400,00 грн.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
Положеннями ч. 1ст. 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись у встановлений строк.
У частині першій статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Договір про споживчий кредит №103424790 від 10.11.2021 був укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ст.ст. 6, 205 ч. 1, 207, 627-628, 639 ч. 2 ЦК України. При цьому, на виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Як свідчить платіжне доручення №34985415 від 10.11.2021, платником ТОВ «Мілоан» здійснено переказ суми 10 000,00 грн отримувачу ОСОБА_1 , MASTERCARD кредит рах. № НОМЕР_2 , призначення платежу: Кошти згідно договору 103424790. 
Суд першої інстанції правильно виснував, що кредитодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. При цьому, позичальник (відповідач у справі) свої зобов`язання по договору щодо повернення кредиту не виконав.
Судом також правильно враховано, що відповідачем не надано доказів на спростування факту отримання від позивача 10.11.2021 кредитних коштів у сумі 10 000,00 грн. Отже, обставина отримання відповідачем від ТОВ «Мілоан» грошових коштів у розмірі 10000,00 грн у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором, є доведеною.
Згідно розрахунку, долученого позивачем до позовної заяви, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем складає 49 400,00 грн: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 37 500,00 грн - заборгованість за відсотками; 1 900,00 грн - заборгованість за комісією. 
Договір про споживчий кредит № 103424790 від 10.11.2021 є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався. Доказів протилежного відповідачем не надано.
Колегія суддів погоджується з висновком суду, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази на підтвердження укладення договору № 103424790 від 10.11.2021. Доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано.
Суд першої інстанції правильно виходив із того, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підтвердження своїх вимог надало електронні докази в паперовому вигляді, завіривши їх належним чином, відповідність їх оригіналу не викликає сумнівів.
16.07.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Фактор та ТОВ «Мілоан» - Клієнт укладено договір факторингу №16072024, за умовами п. 1.1. якого за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно кредитних договорів, за наявності, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі Боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за Договором факторингу №16072024 від 16.07.2024, який підписано сторонами Договору факторингу 16.07.2024, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників в електронному вигляді, наданий на флеш-носії у розмірі 10388 Кбайт.
Як свідчить Витяг з реєстру боржників до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ», зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 , № кредитного договору 103424790, сума заборгованості за основною сумою боргу - 10 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 37 500,00 грн, сума заборгованості за комісією - 1 900,00 грн, сума заборгованості разом - 49 400,00 грн.
Позивачем, окрім витягу з Реєстру боржників (доданого до позовної заяви), було надано копію Реєстру боржників, що є Додатком №1 до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 (долучений до відповіді на відзив), який містить в собі інформацію про передачу права вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 . 
Крім того, позивачем на підтвердження здійснення оплати за Договором факторингу надано платіжну інструкцію №366 від 19.07.2024. 
Також судом встановлено, що право вимоги за Кредитним договором №103424790 від 10.11.2021 існувало на момент укладання Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024. 
Отже, суд першої інстанції правильно виснував, що Договір факторингу між Первісним кредитором - ТОВ «Мілоан» та позивачем - ТОВ «ФК ЄАПБ» укладений у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження отримання права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 103424790 від 10.11.2021. Надавши докази передання грошових коштів ОСОБА_1 , позивач вправі вимагати їх повернення, відповідач, в свою чергу, має довести або неотримання коштів, або їх повернення, що ним зроблено не було. 
Оскільки судом встановлено, що відповідач порушив умови Кредитного договору, не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за вказаним договором, суд дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000,00 грн. Також, оскільки сторони досягли згоди щодо нарахування відсотків та можливості продовження строку кредитування, а ОСОБА_1 жодних дій з повернення кредиту не вчинялося, це свідчить про пролонгацію кредитного договору на підставі п. 2.3.1.2. договору, при цьому, вказаним пунктом договору обумовлено максимальний строк пролонгації - 60 днів. ТОВ «Мілоан» нарахування відсотків здійснювалося з 11.11.2021 по 08.02.2022 (з 11.11.2021 по 10.12.2021 - відсоткова ставка 2,5%, з 11.12.2021 по 08.02.2022 з урахуванням пролонгації на підставі п. 2.3.1.2 на стандартних (базових) умовах - відсоткова ставка 5% відповідно до п. 1.6. Кредитного договору). Отже, нарахування процентів за Договором в загальному розмірі 37 500,00 грн. здійснено у межах строку кредитування з урахуванням пролонгації та є правомірним.
Даних, що відповідач у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором погасив, матеріали справи не містять.
Доводи відповідача, що у матеріалах справи відсутній факт виконання умов договору первісним кредитором, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до даних платіжного доручення 34985415 від 10.11.2021 року на виконання умов кредитного договору первинним кредитором - платником ТОВ «Мілоан» здійснено переказ суми 10 000,00 грн отримувачу ОСОБА_1 , MASTERCARD кредит рах. № НОМЕР_2 , призначення платежу: Кошти згідно договору 103424790 (а.с. 11).
Тому судова колегія погоджується з висновком суду про доведеність факту належного виконання ТОВ «Мілоан» своїх зобов`язань за Кредитним договором шляхом зарахування кредитних коштів в сумі 10 000 грн на платіжну картку відповідача, що підтверджується платіжним дорученням 34985415 від 10.11.2021 року.
Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для нарахування відсотків після 10.12.2021, про те, що пункти кредитного договору в частині відсоткової ставки суперечать ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», що ОСОБА_1 не був ознайомлений з умовами кредитування станом на 10.11.2021, щодо відсутності доказів на підтвердження належності електронно-цифрового підпису відповідачу, відсутності у позивача права вимоги за кредитним договором №103424790 від 10.11.2021, наявності підстав для застосування вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» зводяться до повторень заперечень проти позову, незгоди з рішенням суду першої інстанції, незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, тобто стосуються переоцінки доказів, яким була надана належна оцінка судом, і не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка. Колегія суддів вважає, що в силу положень частини третьої статті 89 ЦПК України судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими.
Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права спростовані під час апеляційного розгляду. Так, позивачем були долучені Витяг з реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 та платіжна інструкція до цього договору до відповіді на відзив, що узгоджується з положеннями частини 4 статті 179 ЦПК України.
Водночас судова колегія не погоджується з висновком суду про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 1 900 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
У постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі за № 343/557/15-ц зроблено висновок: «Так, за змістом частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній станом на 08 травня 2007 року) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.
Згідно зі ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Частиною третьою вищезазначеної статті (в редакції на час укладення кредитного договору) передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.»
Колегія суддів звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Відтак, колегія суддів доходить висновку щодо відмови у задоволені вимоги про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в сумі 1 900,00 грн.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20).
З урахуванням викладеного, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №103424790 від 10.11.2021 на загальну суму 47 500,00 грн, що складається: 10 000,00 грн - сума заборгованості за основним боргом, 37 500,00 грн - сума заборгованості за відсотками, в частині стягнення заборгованості за комісією слід відмовити.
Таким чином, судове рішення у цій справі слід змінити в частині визначеної до стягнення суми заборгованості, зменшити розмір заборгованості за кредитним договором №103424790 від 10.11.2021, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з 49 400 грн до 47 500 грн.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПКУкраїни).
Згідно з п.п. б), в) ч. 4 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Позивачем у даній справі при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 3 028 грн (а.с. 1), при поданні апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір в розмірі 4542 грн (а.с. 182).
При зверненні до суду з позовом представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 49 400,00 грн, за результатом апеляційного перегляду справи колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 47 500,00 грн, отже, за результатом апеляційного перегляду справи позовні вимоги задоволені на 96,15 %. 
Таким чином, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог, рішення суду у цій справі також слід змінити в частині визначеної до стягнення суми судового збору, зменшити розмір стягнутого з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судового збору з 3 028 грн. до 2 911,42грн.
Також, враховуючи пропорційність розміру задоволення апеляційної скарги, з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь  ОСОБА_1 підлягає стягненню в рахунок відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги 174,87 грн. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2025 року у цій справі змінити в частині визначеної до стягнення суми заборгованості за кредитним договором №103424790 від 10.11.2021та в частині судового збору, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». 
Зменшити розмір заборгованості за кредитним договором №103424790 від 10.11.2021, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з 49 400 грн 00 коп. до 47 500 (сорок сім тисяч п`ятсот) грн. 
Зменшити розмір стягнутого з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судового збору за подання до суду позовної заяви з 3 028 грн. до 2 911 (дві тисячі дев`ятсот одинадцять) 42 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги 174 (сто сімдесят чотири) грн. 87 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 01 травня 2026 року.

Головуючий: Д.А. Трофимова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков