Справа № 523/3936/26
Провадження №2-а/523/78/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2026 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі: 
головуючого судді Аліної С.С.,
за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,- 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до  ІНФОРМАЦІЯ_2  про визнання протиправною, про скасування постанови про адміністративне правопорушення. 
Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що постановою №3003 від 09.07.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 позивача по справі ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
На думку позивача зазначена постанова є протиправною винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права та підлягає скасуванню.
Відповідно до вищезазначеної постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 в порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період в тому числі ч.3.ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.І Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12. 2022 року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в строк - 05.06.2025 року, зазначений у повістці №3678793 та належним чином не повідомив про причини неявки. 
Про наявність даної постанови позивачу стало відомо 09.02.2026 року, при заблокуванні усіх банківські карток.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ОСОБА_3 ) за зареєстрованим місцем проживання, є батьком трьох дітей, і відповідно до вимог чинного законодавства має право на відстрочку.
Фактичним місцем проживання є АДРЕСА_2 , позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання консультації щодо оформлення відстрочки. 09 червня 2025 року я повторно прибув у ІНФОРМАЦІЯ_7 та подав повний пакет документів для оформлення відстрочки, але йому повідомили що довідку про надання відстрочки можливо буде отримати 18 червня 2025 року о 15:00.
18 червня 2025 року позивач отримав особисто паперовий варіант відстрочки в ІНФОРМАЦІЯ_8 , в той же день встановив мобільний додаток «Резерв+» але інформація про відстрочку в ньому не відображалася, а також була наявна інформація що ОСОБА_1 перебуває «У розшуку». До цього моменту позивач не перебував у розшуку, сповіщень та повісток про розшук не отримував. 19 червня 2025 року позивач самостійно вніс дані про відстрочку через додаток «Резерв+», однак статус «У розшуку» залишився без змін.
ОСОБА_1 особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_1 ), де йому повідомили про наявність адміністративного правопорушення та необхідність сплати штраф. У той же день він підписав документ про визнання вини та згоду з накладенням штрафу. 01 липня 2025 року у ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_1 ) йому видали реквізити для оплати штрафу, штраф був оплачений у той же день. Після оплати штрафу, а саме 03.07.2025 року позивач пройшов військово-лікарську комісію, відповідна відмітка наявна в військово-обліковому документі. Працівники ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_1 ) повідомили, що після виконання всіх вимог питання вважається врегульованим, і жодних претензій сторона відповідача не має.
01 липня 2025 року, після оплати штрафу ОСОБА_1 зупинили на блокпосту та доставили у ІНФОРМАЦІЯ_7 де він перебував кілька годин, надав документи про відстрочку, оплату штрафу та проходження ВЛК, працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача відпустили без будь-яких претензій або вимог, ніяких повісток йому не вручали, а також не надавали інформації щодо наявності проігнорованих позивачем повісток від ІНФОРМАЦІЯ_3 про наявність будь-яких порушень він не був поінформований. Під час особистого звернення 09 червня 2025 року позивач надав актуальні контактні дані: номер телефону, адресу реєстрації та фактичну адресу проживання в м. Одеса.
20 серпня 2025 року позивач виїхав і дружиною та трьома дітьми з України. 21 серпня 2025 року вони усі разом перетнули державний кордон із того часу перебувають на території Німеччини.
10 лютого 2026 року ОСОБА_1 зайшов у додаток PrivatBank для оплати комунальних послуг і виявив, що усі його рахунки арештовані, рахунки у PrivatBank та Monobank заблоковані, кошти списані в межах виконавчого провадження. У додатку «Дія» він побачив, що відкрито виконавче провадження та накладено штраф ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 34 000 грн. Як підстава для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності зазначено нібито повістку від 5 червня 2025 року, за якою ОСОБА_1 начебто не з`явився. Тобто працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 отримавши інформацію що позивачем визнано вину про нез`явлення за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_1 ), вирішили притягнути ОСОБА_1 повторно за одне і те саме адміністративне правопорушення. 
Також позивач повідомляє, що йому не було надіслано на його адресу повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення. 09 липня 2025 року, належним чином не повідомивши позивача про дату та місце розгляду справи, відповідач розглянув справу про вчинення вказаного вище адміністративного правопорушення за відсутності особи. 
Дані обставини стали підставою для звернення до суду. 
Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 25.02.2026р відкрито спрощене провадження по справі розгляд якої призначений на 16.03.2026р.
У судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Від позивача надійшов відгук на відзив в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_2 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Представником відповідача Якименко І.В., було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні даного позову в повному обсязі. 
Так, на підставі Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано- Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областях, міста Києва.
Громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 відповідно до ст. 65 Конституції України зобов`язаний захищати Вітчизну, незалежності та територіальну цілісність України.
Відповідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України.
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управлінню або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Згідно з абз. 11 п. 9 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 23.02.2022 № 154 (зі змінами) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: здійснюють заходи оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
01 липня 2025 року під час відпрацювання мобілізаційних заходів у Пересипському районі м. Одеси, працівниками поліції, ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , згідно інформації із Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з 11.10.2023 року перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_3 ) як військовозобов`язаний другої категорії, загального військового обліку солдатів та сержантів запасу за військовою спеціальністю «ВОС 956647А». 01.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_12 взято на військовий облік. Користується правом на відстрочку, відстрочка надана до 07.08.2025.
Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 01.07.2025 о 15 год. 30 хв. під час відпрацювання мобілізаційних заходів, виявлені порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Позивач порушив вимоги ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543- XII від 21.10.1993 року, п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487
«Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_13 (Южне) в строк - 05.06.2025 року, зазначений у повістці №3678793, та належним чином не повідомив про причини неявки, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Повістка була вручена мобільною групою.
Відповідно до п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12. 2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відповідно пункту 15 Постанови КМУ від 16.05.2024 № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та ІНФОРМАЦІЯ_14 з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних:
звертаються до територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставления до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 21 Порядку передбачено з оголошенням мобілізації громадяни зобов`язані, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Пункт 23 Порядку поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Пунктом 24 Порядку передбачено у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
01.07.2025 року о 15 год. ЗО хв. уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 в присутності позивача, був складений протокол про адміністративне правопорушення зач. З ст. 210-1 КУпАП.
При складенні протоколу про адміністративне правопорушення позивачу роз`яснені його права і обов`язки відповідно до статей 57, 59, 63 Конституції України, статей 256, 268, 287-289 КУпАП (має право: ознайомлюватися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право надавати правову допомогу особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі; порядок оскарження; строк оскарження по справі про адміністративні правопорушення), про що позивач особисто засвідчив своїм підписом. Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, при складенні протоколу позивачу була дана можливість ознайомитися з матеріалами справи.
Позивач від надання пояснень відмовився. Зауваження щодо змісту протоколу позивачем не надавалися.
01.07.2025 року під час складання протоколу позивача було проінформовано, що протокол про адміністративне правопорушення буде передано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , який уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, та що розгляд справи відбудеться о 11 год. 00 хв. 09.07.2025 року у ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.07.2025, стосовно позивача, зазначено дата та місце складання протоколу та посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол. Згідно до ч. 2 ст. 256 КУпАП протокол підписано уповноваженою посадовою особою, яка його склала. Позивач, в присутності свідків, відмовився від підпису протоколу. Другий примірник протоколу позивач відмовився отримувати.
На розгляд справи про адміністративне правопорушення 09.07.2025 року позивач не з`явився.
Справа була розглянута начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 за відсутністю позивача, хоч позивач був 01.07.2025 попереджений про час та місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 289 КУпАП постанова від 09.07.2025 №3003 містить порядок та строки її оскарження.
Постанову №3003 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210-1 КУпАП, направлено позивачу поштою 13.08.2025 року рекомендованим письмом за місцем реєстрації.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами вахті в адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Позивач не повідомив посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що він 30 червня 2025 року перебував у ІНФОРМАЦІЯ_11 (Южне), що стосовно нього складений протокол від 30.06.2025 №422, що 01.07.2025 позивач оплатив пільговий розмір штрафу.
Відповідач вважає що твердження позивача про те, що позивач не був обізнаний про дату та час розгляду справи, що про постанову дізнався лише під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження є способом уникнути відповідальності за скоєні ним адміністративні правопорушення
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.
Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Судом встановлено, що 01.07.2025 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 3003 від 01.07.2025 року, відповідно до якого  ОСОБА_1 , в порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, в тому числі, ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_1 ) в строк - 05.06.2025 року, зазначений у повістці № 3678793 та належним чином не повідомив про причини неявки, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП (а.с.38).
09.07.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову № 3003 від 09.07.2025р. за ст. 210-1 ч.3 КУпАП, відповідно до якої, ОСОБА_1 , в порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, в тому числі, ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 (Південне) в строк - 05.06.2025 року, зазначений у повістці № 3678793 та належним чином не повідомив про причини неявки, що підтверджується зібраними у справі доказами та за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с.37).
Даною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
Частиною першою статті 210-1 КпАП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Частиною третьою статті 210-1 КпАП України передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.
За змістом ст. 1 ЗУ «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014р., коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.
Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Крім того, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Так, ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що мобілізацією є комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, 1) організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; 2) здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; 3) виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; 4) організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Підпунктом другим пункту першого Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що об`єктивна сторона правопорушення виражається в здійсненні дій, що порушують правила військового обліку, а саме, як зазначено в оскаржуваній постанові, не прибуття в установлений строк особою, яка була повідомлена належним чином.
Згідно ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Пунктом 24 Порядку передбачено у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Судом встановлено, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення позивачу роз`яснені його права і обов`язки відповідно до статей 57, 59, 63 Конституції України, статей 256, 268, 287-289 КУпАП (має право: ознайомлюватися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право надавати правову допомогу особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі; порядок оскарження; строк оскарження по справі про адміністративні правопорушення про що позивач особисто засвідчив своїм підписом. Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП при складенні протоколу позивачу була дана можливість ознайомитися з матеріалами справи та буд: запропоновано надати письмові пояснення.
Позивач від надання пояснень відмовився. Зауваження щодо змісту протоколу позивачем не надавалися.
Позивач, в присутності свідків, відмовився від підпису протоколу другий примірник протоколу позивач, в присутності свідків, відмовився від отримання.
Поважними причинами вважаються: - перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; - смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, стосовно позивача, зазначено дата та місце складання протоколу та посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол. Згідно до ч. 2 ст. 256 КУпАП протокол підписано позивачем та уповноваженою посадовою особою, яка його склала. Другий примірник протоколу позивач отримав про що у протоколі є особиста підпис позивача.
Аналізуючи доводи позовної заяви щодо протиправності винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення слід зазначити, що вони суперечать дійсним обставинам справи та спростовуються наявними доказами.
Зміст викладеної фабули оскаржуваної постанови відображає диспозицію, викладену ч.3 ст.210-1 КУпАП з посиланням на відповідні норми закону.
Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. З вищенаведеного вбачається, що при провадженні справи не були дотримані такі завдання як всебічність, повнота і об`єктивність з`ясування обставин справи.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана встановити склад правопорушення, яким згідно із ст. 9 КпАП України є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а також дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).
Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 8 КУпАП).
Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, доказів, які мали спростувати факт відсутності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Керуючись ст.ст. 9, 72-74, 77, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення складено та підписано 14.04.2026р.

Суддя           Аліна С.С.