Справа № 703/2919/26 
2/703/2183/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді   Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань  Яковенко І.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Балаклеївської сільської ради про скасування обтяження,
ВСТАНОВИВ

11 травня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до Смілянської державної нотаріальної контори про скасування обтяження, в якій позивач просить суд скасувати обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4330027, зареєстровано реєстратором Смілянською державною нотаріальною конторою 09 січня 2007 року, підстава обтяження: повідомлення б/н 27 липня 1979 року Матеріально-технічна база «Черкасснаб», об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник ОСОБА_1 , додаткові дані архівний запис №16362-182 від 24 липня 1979 року, відмітки про перенесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження: 12508786, дата перенесення 14 грудня 2015 року, та номер запису про обтяження: 12509391, дата перенесення 14 грудня 2015 року. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу належить 1/2 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 , згідно рішення Смілянського міськрайонного суду від 07 травня 2008 року, земельна ділянка площею 0,675 га, кадастровий номер 7123783000:02:002:0474, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №119292, земельна ділянка площею 0,409 га, кадастровий номер 7123783000:02:001:0730, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №119292, виданий 18 серпня 2008 року відділом земельних ресурсів у Смілянському районі. 
Позивач мала намір розпорядитися своїми земельними ділянками, для чого звернулась за інформаційною довідкою до державного реєстратора виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради і отримала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19 грудня 2025 року, згідно з якою, накладено обтяження: арешт нерухомого майна, реєстровий номер обтяження 4330027, зареєстровано Смілянською державною нотаріальною конторою 09 січня 2007 року на підставі повідомлення б/н 24 липня 1979 року Матеріально-технічна база «Черкасснаб», об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно архівний запис №16362-182 від 24 липня 1979 року. У розділі відмітка про перенесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься два номера перенесення вищевказаного запису про обтяження: 12508786, дата перенесення 14 грудня 2015 року та 12509391, дата перенесення 14 грудня 2015 року.
З 1971 року позивач працювала бухгалтером в Черкаському універсальному управлінні по постачанню, яке 07 липня 1980 року було перейменовано в Черкаське універсальне управління по постачанню продукції («Черкасснаб»).
Стверджує, що за своє життя жодних кредитів чи позик ніколи і ніде не брала. В неї ніколи не було боргів і тому арешт її майна є безпідставним.
Для доказування відсутності заборгованості перед управлінням, до архівного відділу виконавчого комітету Смілянської міської ради був скерований адвокатський запит про надання інформації про реорганізацію чи ліквідацію Матеріально-технічної бази «Черкасснаб», яка знаходилася на території м. Сміла, а також про нарахування їй заробітної плати, з якої можливо було б дізнатися про отримання неї коштів та вирахування з неї заборгованості. З відповіді архівного відділу вбачається, що Черкаське універсальне управління по постачанню 07 липня 1980 року було перейменовано в Черкаське універсальне управління по постачанню продукції. Згідно з наказом від 24 січня 1989 року №17-к Черкаське універсальне управління по постачанню продукції було перейменовано на Смілянське підприємство по постачанню продукції, яке в свою чергу згідно з наказом від 06 грудня 1989 року № 201-к було перейменовано на Смілянське підприємство матеріально-технічного забезпечення «Смілаоптторг», яке, згідно рішення господарського суду Черкаської області від 21 червня 2007 року, було ліквідовано у зв`язку з банкрутством.
Також, до Смілянської державної нотаріальної контори було направлено запит адвоката про надання завірених копій документів, які стали підставою для накладення арешту на майно позивача. У відповідь нотаріус повідомив, що ним було зроблено запит до Черкаського обласного державного нотаріального архіву (так як всі документи по 2015 рік були передані на зберігання), на який останній повідомив, що надати копії документів обтяження неможливо у зв`язку з їх відсутністю.
Отже, жодних підстав існування заборгованості позивача перед Матеріально-технічною базою «Черкасснаб» немає.
Крім того, інформація про Матеріально-технічну базу «Черкасснаб» як юридичну особу відсутня, що підтверджує неправомірність накладення на майно позивача обтяження, адже ніяких майнових зобов`язань перед Матеріально-технічною базою «Черкасснаб» станом на 24 липня 1979 року, рівно як і у попередній, так і наступний період часу позивач не мала.
З відповіді відділу ДВС у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у Автоматизованій системі виконавчого провадження, стороною боржником по яких є ОСОБА_1 на виконання не надходили. У Єдиному реєстрі боржників інформація про позивача відсутня.
Разом з цим, вищевказане обтяження чинить перешкоди позивачу як власнику майна у розпорядженні цим майном, право власності на яке вона набула вже після виникнення безпосередньої підстави для даного обтяження: повідомлення б/н від 24 липня 1979 року Матеріально-технічна база «Черкасснаб», та після реєстрації даного обмеження 09 січня 2007 року.
З урахуванням викладеного, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 18 травня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та відповідачу встановлено строк для поданні відзиву на позовну заяву.
02 червня 2026 року задоволено заяву позивача про заміну відповідача у даній цивільній справі, замінено неналежного відповідача Смілянську державну нотаріальну контору на належного відповідача Балаклеївську сільську раду, роз`яснено належному відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву та встановлено для цього відповідний строк.
16 червня 2026 року на електронну адресу суду надійшов відзив відповідача Балаклеївської сільської ради на позовну заяву та заява відповідача Балаклеївської сільської ради за №784/02-20 від 15 червня 2026 року про розгляд справи без участі представника відповідача.
Ухвалою суду від 18 червня 2026 року відзив відповідача Балаклеївської сільської ради на позовну заяву та заяву відповідача Балаклеївської сільської ради за №784/02-20 від 15 червня 2026 року про розгляд справи без участі представника відповідача, що надійшли на електронну адресу суду 16 червня 2026 року, та подані у межах даної цивільної справи, повернуто відповідачу без розгляду
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.
Представник відповідача Балаклеївської сільської ради у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за місцем його знаходження відповідача. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду, окрім відзиву на позовну заяву, який повернуто відповідачу без розгляду, не направив.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію позивача, яка викладена у його заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 
Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: п.1 - державній реєстрації прав підлягає, зокрема право власності на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості; п.3 - обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, зокрема заборона відчуження та/або користування.
Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта від 19 грудня 2025 року за №457439146, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , є власником:
- будинковолодіння АДРЕСА_2 ;
- 1/2 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 ;
- земельної ділянки площею 0,675 га, кадастровий номер 7123783000:02:002:0474, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Костянтинівської сільської ради Черкаського (раніше – Смілянського) району Черкаської області;
- земельної ділянки площею 0,409 га, кадастровий номер 7123783000:02:001:0730, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Костянтинівської сільської ради Черкаського (раніше – Смілянського) району Черкаської області (а.с.6-8). 
У позовній заяві ОСОБА_2 зазначила, що виявила бажання розпорядитися належними їй на праві власності земельними ділянками.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 19 грудня 2025 року за №457439146, у розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» наявні відомості: тип обтяження – арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження – 4330027, зареєстровано – 09 січня 2007 року 10:40:52 за №4330027 реєстратором: Смілянська державна нотаріальна контора, підстава обтяження – повідомлення, б/н, 24 липня 1979 року Матеріально-технічна база «Черкасснаб», об`єкт обтяження – невизначене майно, все майно, власник – ОСОБА_1 , додаткові дані – архівний номер №16362-182 від 24 липня 1979 року, заявник – Смілянська ДНК. У розділі «Відмітка про перенесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно» наявні відомості: номер запису про обтяження – 12508786, дата перенесення – 14 грудня 2015 року 08:38:55; номер запису про обтяження – 12509391, дата перенесення – 14 грудня 2015 року 09:26:55 (а.с.6-8).
Згідно п.149 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої Наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року №45/5 (чинної станом на 07 квітня 1987 року), державний нотаріус за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників:
1) за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного коллективу індивідуальних забудовників;
2) при посвідченні договору довічного утримання або договору про заставу жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу;
3) в усіх інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.150 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої Наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року №45/5 (чинної станом на 07 квітня 1987 року), накладення заборони провадиться шляхом напису про це за встановленою формою на повідомленні установи банку, госпрозрахункового підприємства або організації про видачу позички. Примірник повідомлення з написом державного нотаріуса про накладення заборони надсилається виконавчому комітету відповідної Ради депутатів трудящих за місцем знаходження жилого будинку, якщо останній знаходиться в населеному пункті, де немає державної нотаріальної контори, примірник - у відповідну установу банку, госпрозрахункове підприємство чи установу, що видали позичку, і примірник повідомлення залишається в державній нотаріальній конторі.
Згідно п.151 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої Наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року №45/5 (чинної станом на 07 квітня 1987 року), накладення заборони реєструється в реєстрі для реєстрації заборон.
Про накладення заборони чи арешту робиться запис в алфавітній книзі обліку заборон і арештів.
Відповідно до п.152 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої Наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року №45/5 (чинної станом на 07 квітня 1987 року), державний нотаріус, одержавши повідомлення установи банку, госпрозрахункового підприємства чи організації про погашення позички або повідомлення про припинення договору про заставу чи про припинення або розірвання договору довічного утримання, знімає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири.
Про зняття заборони повідомляється виконавчий комітет відповідної Ради депутатів трудящих за місцем знаходження жилого будинку, якщо останній знаходиться в населеному пункті, де немає державної нотаріальної контори, і робиться відмітка в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та алфавітній книзі до нього.
Згідно п.137 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року №18/5, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позички, повідомлення про припинення договору застави, а також припинення (у зв`язку зі смертю відчужувача чи набувача жилого будинку, за винятком випадку успадкування цього будинку спадкоємцями набувача) чи розірвання договору довічного утримання, державний нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами накладеного ними арешту на нерухоме майно державний нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Повідомлення судових або слідчих органів про зняття арешту залишається у справах державної нотаріальної контори. 
Відповідно до п.253 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03 березня 2004 року №20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за №283/8882, нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, за заявою: банку, іншої юридичної особи про погашення позики (кредиту); заставодавця (іпотекодавця) та заставодержателя (іпотекодержателя) про припинення договору застави (іпотеки) або лише заставодавця (іпотекодавця) у разі подання ним безспірних доказів виконання зобов`язання; заставодавця (іпотекодавця) у разі визнання рішенням суду договору застави (іпотеки) недійсним; заставодержателя (іпотекодержателя) у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) на підставі виконавчого напису нотаріуса; набувача у разі смерті відчужувача за договором довічного утримання (догляду), спадковим договором; відчужувача за спадковим договором у разі смерті набувача; набувача або відчужувача на підставі рішення суду про розірвання договору довічного утримання (догляду) або спадкового договору чи визнання їх недійсними; фізичної особи, щодо якої скасовано рішення суду про оголошення її померлою, або за заявою спадкоємців після закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини після особи, оголошеної померлою; спадкоємця про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт.
Згідно п.4.1 п.4 глави 15 «Накладання та зняття заборони відчуження майна» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус у випадках, встановлених законодавством, знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також рухомого майна.
Нотаріус, який знімає заборону, накладену іншим нотаріусом, направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про її зняття.
Так, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 19 грудня 2025 року за №457439146, обтяження у виді арешту всього нерухомого майна, яке не визначене та на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 , було зареєстроване Смілянською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення №б/н від 24 липня 1979 року Матеріально-технічної бази «Черкасснаб», тобто таке обтяження накладено в інтересах останнього.
Відповідно до копії трудової книжки, виданої 10 серпня 1967 року на ім`я позивача ОСОБА_1 , остання з 23 серпня 1971 року була прийнята на роботу бухгалтером Черкаського універсального управління по постачанню, де працювала у тому числі у 1979 році (а.с.10-12).
Архівним відділом виконавчого комітету Смілянської міської ради на запит адвокат Здоровко Л. про надання інформації про реорганізацію або ліквідацію Матеріально-технічної бази «Черкасснаб», яка знаходилася на території м. Сміла Черкаської області, надано лист від 02 лютого 2026 року за №141/04-12 разом з довідками про перейменування підприємства та про прийом документів до трудового архіву на зберігання, відповідно до яких: Смілянська матеріально-технічна база з 1963 року Черкаська універсальна база матеріально-технічного постачання, з 1967 року Черкаська універсальна контора матеріально-технічного постачання, з 1971 року Черкаське універсальне управління по постачанню, згідно з наказом від 07 липня 1980 року №79 Черкаське універсальне управління по постачанню було перейменовано на Черкаське універсальне управління по постачанню продукції, згідно з наказом від 24 січня 1989 року №17-к Черкаське універсальне управління по постанню продукції було перейменовано на Смілянське підприємство по постачанню продукції, згідно з наказом від 06 грудня 1989 року №201-к Смілянське підприємство по постачанню продукції було перейменовано на Смілянське підприємство матеріально-технічного забезпечення «Смілаоптторг». Підстава – фонд №203 Смілянське підприємство матеріально-технічного забезпечення. Архівний відділ виконавчого комітету Смілянської міської ради прийняв на зберігання документи з особового складу Черкаського універсального управління по постанню, виконуючи рішення господарського суду Черкаської області від 21 червня 2017 року про ліквідацію ВАТ «Черкасиголовпостач» та Смілянського підприємства матеріально-технічного забезпечення «Смілаоптторг» у зв`язку з банкрутством. Акт прийому-передачі від 01 лютого 2008 року (а.с.13-15). 
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21 червня 2017 року вирішено, зокрема ліквідувати відкрите акціонерне товариство «Черкасиголовпостач» як юридичну особу – банкрута (а.с.28).
Вищевказані обставини надають суду підстави для висновку, що Матеріально-технічна база «Черкасснаб», на підставі повідомлення якого №б/н від 24 липня 1979 року було накладено обтяження у виді арешту всього нерухомого майна, яке на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 , було перейменоване у Смілянське підприємство матеріально-технічного забезпечення «Смілаоптторг», яке у подальшому визнано банкрутом та ліквідовано як юридичну особу, а доказів наявності у неї правонаступників під час судового розгляду не встановлено.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року, справа №149/289/21, провадження №61-4983св23, врахувавши висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) та від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц (провадження № 14-445цс19), дійшов висновку у справі, яку переглядав, про те, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та стосовно якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, належним відповідачем за вимогою про скасування обтяження, а саме арешту з всього нерухомого майна, яке на праві власності на належить позивачу ОСОБА_1 , є Смілянське підприємство матеріально-технічного забезпечення «Смілаоптторг», яке, як встановлено судом, визнане банкрутом і ліквідоване, при наявність вказаного підприємства правонаступників під час судового розгляду не встановлено.
Листом №574/01-16 від 06 травня 2026 року Смілянська державна нотаріальна контора повідомила адвоката Здоровко Л.В. про те, що відповідно до запиту останньої щодо надання завірених копій документів, які стали підставою для накладення арешту на майно ОСОБА_1 , державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори було здійснено запит щодо надання копій документів по суб`єкту обтяження до Черкаського обласного державного нотаріального архіву №238/01-16 від 28 лютого 2026 року (так як всі документи по 2015 рік були передані на зберігання). 16 квітня 2026 року за №352/01-12 Черкаським ОДНА було направлено відповідь на запит, в якій зазначено, що надати копії документів обтяження за вказаний період неможливо у зв`язку з їх відсутністю. Внаслідок вищевикладеного, Смілянська державна нотаріальна контора не має можливості надати завірені копії документів, які стали підставлю для накладення арешту на майно ОСОБА_1 (а.с.16).
Згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників, пошук якої виконано 21 квітня 2026 року, за параметрами запиту: тип боржника – фізична особа, ПІБ – ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Єдиному реєстрі боржників інформація відсутня (а.с.9).
Відповідно до листа №23767 від 20 березня 2026 року Відділу державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в ході перевірки інформації, яка міститься у Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що виконавчі провадження, стороною боржником по яким є ОСОБА_1 , ІН НОМЕР_1 , на виконання не надходили (а.с.17).
При цьому, будь-яких доказів невиконання позивачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, з огляду на недоведеність позивачем відсутності у неї відповідних зобов`язань станом на 24 липня 1979 року, перед Матеріально-технічною базою «Черкасснаб», яку у подальшому було перейменовано на Смілянське підприємство матеріально-технічного забезпечення «Смілаоптторг», у зв`язку з якими, на підставі повідомлення Матеріально-технічної бази « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 24 липня 1979 року було накладено обтяження, а саме арешт всього нерухомого майна, яке належить на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 , матеріали справи не містять. 
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що зобов`язання перед Матеріально-технічною базою «Черкасснаб», у зв`язку з якими, на підставі повідомлення останнього від 24 липня 1979 року було накладено обтяження, а саме арешт всього нерухомого майна, яке належить на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 , виконане позивачем, однак запис про реєстрацію вищевказаного обтяження до даного часу, тобто більше 46 років, не скасований, так як Матеріально-технічна база «Черкасснаб», яку у подальшому було перейменовано на Смілянське підприємство матеріально-технічного забезпечення «Смілаоптторг», до своєї ліквідації, у зв`язку з визнання його банкрутом, повідомлення про виконання позивачем умов договору позички до нотаріуса не подано, чим порушено право позивача як власника нерухомого майна, на яке за повідомленням Матеріально-технічної бази «Черкасснаб» накладено обтяження.
Суд звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 заявляє вимогу, яка за належної інтерпретації може ефективно захистити її порушене право, внаслідок чого суд не повинен відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань, оскільки це призведе до необхідності повторного звернення позивача до суду за захистом його прав (які за наведених умов могли бути ефективно захищені), що не відповідатиме принципам верховенства права та процесуальної економії (див. mutatis mutandis висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в пунктах 117-118 постанови від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20)).
Згідно ч.1 та ч.3 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З врахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що юридична особа, на підставі повідомлення якої нотаріусом було зареєстроване обтяження за номером 4330027, ліквідовано та докази наявності його правонаступника відсутні, не виконання позивачем зобов`язання, у зв`язку з яким юридичною особою було винесено вищевказане повідомлення, під час судового розгляду не встановлено, суд приходить до висновку, що існуюче обтяження, запис якого здійснено за номером 4330027 та з часу його вчинення минуло більше 46 років, порушує право власності позивача, зокрема на розпорядження нерухомим майном, яке належить їй на праві власності.
Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: 1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; 3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості; 4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, чи його дубліката; 5-1) договору купівлі-продажу неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості (перший продаж), договору про участь у фонді фінансування будівництва, на виконання яких сплачено частково ціну майбутнього об`єкта нерухомості; 5-2) заяви про первинну державну реєстрацію спеціального майнового права на всі майбутні об`єкти нерухомості, що є складовими частинами подільного об`єкта незавершеного будівництва, та обтяження речових прав на майбутні об`єкти нерухомості, включені до гарантійної частки; 5-3) заяви про зміну гарантійної частки (у тому числі у зв`язку із зміною проектної документації на будівництво); 6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості; 7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.
Таким чином, обтяження припиняються на підставі відповідних документів, які свідчать про припинення причини/обставини/підстави існування обтяження. Відповідно, документом, що є підставою для державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало законної сили.
Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З врахуванням вищевикладеного, з метою ефективного захисту порушенного права позивача, суд вважає за можливе скасувати обтяження: обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4330027, зареєстровано реєстратором Смілянською державною нотаріальною конторою 09 січня 2007 року, підстава обтяження: повідомлення б/н 27 липня 1979 року Матеріально-технічна база «Черкасснаб», об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник ОСОБА_1 , додаткові дані архівний запис №16362-182 від 24 липня 1979 року, відмітки про перенесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження: 12508786, дата перенесення 14 грудня 2015 року, та номер запису про обтяження: 12509391, дата перенесення 14 грудня 2015 року, внаслідок чого позовні вимоги ОСОБА_3 піддягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно чеку №109 від 07 травня 2026 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 1331 гривня 20 копійок.
Приймаючи до уваги позицію позивача ОСОБА_1 щодо розподілу судових витрат у даній справі, відповідно до якої остання не просить суд такі витрати покласти на відповідача, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача Балаклеївську сільську раду судових витрат, які понесені позивачем на сплату судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.4, 12, 13, 76-82, 89, 258-259, 263-265, 268, 274-279, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Балаклеївської сільської ради про скасування обтяження - задовольнити.
Скасувати обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4330027, зареєстровано реєстратором Смілянською державною нотаріальною конторою 09 січня 2007 року, підстава обтяження: повідомлення б/н 27 липня 1979 року Матеріально-технічна база «Черкасснаб», об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник ОСОБА_1 , додаткові дані архівний запис №16362-182 від 24 липня 1979 року, відмітки про перенесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження: 12508786, дата перенесення 14 грудня 2015 року, та номер запису про обтяження: 12509391, дата перенесення 14 грудня 2015 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач – Балаклеївська сільська рада, адреса: 20722, Черкаська область, Черкаський район, с. Балаклея, вул. Незалежності, буд.2, код ЄДРПОУ 26489731. 

Головуючий:        Т.В. Ігнатенко