Справа № 932/7026/26 
Провадження № 3/932/1559/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2026 року      м. Дніпро
Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Потоцька С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, адреса: АДРЕСА_1 ,
відповідальність за вчинення якого передбачена частиною першою ст.163-2 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 17.04.2026 № 20389/04-36-04-10/34513083 у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП. 
У протоколі зазначено, що головний бухгалтер ПРАТ «ЗІРАСТ-ДНІПРО» ОСОБА_1 , 03.03.2026 в м. Дніпро, вул. Плеханова, буд. 12-А, офіс 24 вчинила правопорушення з питання несвоєчасного подання /неподання до установи банку платіжного доручення на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання з податку додану вартість згідно з декларацією з податку на додану вартість за січень 2026 року (від 20.02.2026 № 9037933853) – граничний термін сплати – 02.03.2026 (станом на 03.03.2026 заборгованість по даній декларації склала – 0, 20 грн) відповідно, що спричинило виникнення податкового боргу, чим порушено вимоги п. п. 16.1.4 п. 16.1, п. 57.1 ст. 57 Кодексу, що підтверджено актом з питання дотримання строків подання платіжних доручень до установ банків на перерахування належної до сплати суми узгоджених зобов`язань з податку на додану вартість № 15333/04-36-04-10/34513083 від 24.03.2026, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою ст. 163-2 КУпАП.
У призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої на адресу суду не надходило.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
Отже, суд виконав всі можливі заходи для виклику ОСОБА_1 у судове засідання, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною другою ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Відповідно до частини першої статті 163-2 КУпАП неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правопорушення з формальним складом за частиною першою ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення є закінченим у момент вчинення (не вчинення) конкретної дії, внаслідок чого порушено порядок подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), а тому дії, що ставляться у вину  ОСОБА_1 не можуть визначати проступок триваючим.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що  ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за порушення з датою вчинення правопорушення- 03.03.2026, тобто за порушення з часу вчинення якого минуло понад три місяці.
Тому, на дату надходження матеріалів адміністративної справи до суду закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений у частині 1 статті 38 КУпАП.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Враховуючи, що на час розгляду адміністративного матеріалу сплинув тримісячний строк, передбачений ч. 2ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, на підставі п. 7ст. 247 КУпАП- вказану адміністративну справу належить закрити.
Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, КУпАП, суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення-закрити, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Дніпра.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя С.С. Потоцька