Справа № 350/1048/25
Номер провадження 2/350/42/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року       селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,
секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
установив:
Стислий виклад позицій сторін:
Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №372298263 від 06.03.2021 у загальному розмірі 39 021 грн, з яких: 10 000 грн - заборгованість за тілом кредиту та 29 021 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, а також понесені судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.03.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №372298263 в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 10 000 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало належним чином та перерахувало відповідачу кредитні кошти у погодженому сторонами розмірі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав, у зв`язку із чим утворилась заборгованість.
Право вимоги за вказаним кредитним договором неодноразово відступалося на підставі договорів факторингу, а саме: від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», в подальшому до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а надалі - до ТОВ «Юніт Капітал», яке набуло статусу нового кредитора у зобов`язанні та отримало право вимоги до відповідача у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, заборгованість не сплачує. В зв`язку з наведеним, просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором.
Заяви та клопотання сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, процесуальні дії у справі:
Ухвалою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15.07.2025 відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
22.08.2025 представником відповідача - адвокатом Коваленко О.В. подано відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача заперечує проти задоволення позову. У відзиві зазначено про недоведеність заявленої заборгованості, відсутність належного розрахунку процентів, пропуск позивачем строку позовної давності, неналежне підтвердження правонаступництва позивача, а також неспівмірність заявлених витрат на професійну правничу допомогу.
02.09.2025 представником позивача – Хлопкова М.С. подано відповідь на відзив. У відповіді на відзив представниця позивача зазначила, що кредитний договір укладений належним чином відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується письмовими доказами, а право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Юніт Капітал» на підставі договорів факторингу та відповідних реєстрів прав вимоги. Також представниця позивача вказала, що розрахунок заборгованості здійснений первісним кредитором відповідно до умов кредитного договору.
Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін у порядку, визначеному ч.2 ст.247 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши подані документи та матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
06 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №372298263 в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV65M8G. Відповідно до умов указаного договору відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 10000 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах та у порядку, визначених договором і правилами надання кредиту. Як вбачається із матеріалів справи, перед укладенням кредитного договору відповідач пройшов реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», створив особистий кабінет, подав заявку на отримання кредиту, зазначив персональні дані, реквізити банківської картки та номер мобільного телефону, а також підтвердив ознайомлення з умовами кредитування.
Факт укладення кредитного договору підтверджується копією кредитного договору, паспортом споживчого кредиту, довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та іншими письмовими доказами, долученими до матеріалів справи (а.с.22-28).
Право вимоги за кредитним договором №372298263 від 06.03.2021 у подальшому неодноразово відступалося на підставі договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та реєстру прав вимоги №137 від 08.06.2021 право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс».
У подальшому на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 та реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 право вимоги перейшло від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».
Надалі, відповідно до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, акта приймання-передачі реєстру боржників та витягу з реєстру боржників, право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Юніт Капітал».
Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» набуло статусу нового кредитора у зобов`язанні та право вимоги до відповідача у тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу права вимоги.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.77-78) вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося у період з 06.03.2021 по 08.06.2021. З указаного розрахунку вбачається, що у різні періоди користування кредитом проценти нараховувалися відповідно до умов кредитного договору за різними ставками, а загальна сума нарахованих процентів становила 18 080 грн.
При цьому відповідачем частково сплачено проценти у сумі 1479 грн, у зв`язку із чим несплачений залишок процентів становить 16601 грн. Заборгованість за тілом кредиту становить 10000 грн.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення відповідачем заборгованості за ним, що, на думку позивача, є порушенням його прав та законних інтересів.
Оцінка суду:
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України).
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Поняття договору позики наведене у ст. 1046 ЦК України, відповідно до ч.1 якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За приписами ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
За змістом ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.
Таким чином, оцінивши подані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши розрахунок заборгованості, наданий позивачем, а також врахувавши умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» підлягають частковому задоволенню.
Суд враховує, що заявлена позивачем до стягнення сума процентів у розмірі 29021 грн не підтверджена належним розрахунком у повному обсязі, оскільки матеріалами справи підтверджується нарахування процентів первісним кредитором лише за період з 06.03.2021 по 08.06.2021, після чого подальше нарахування процентів припинено. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.77-78) вбачається, що загальна сума нарахованих процентів становила 18080 грн, з яких відповідачем сплачено 1479 грн, а тому несплачений залишок процентів складає 16601 грн.
При цьому суд враховує, що після переходу права вимоги до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та в подальшому до ТОВ «Юніт Капітал» додаткові нарахування процентів чи штрафних санкцій не здійснювалися, а тому саме зазначена сума є фактично підтвердженим розміром заборгованості за процентами за користування кредитом. Водночас заборгованість відповідача за тілом кредиту у розмірі 10000 грн підтверджується матеріалами справи та відповідачем належними доказами не спростована.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованості за кредитним договором №372298263 від 06.03.2021 у загальному розмірі 26601 грн, з яких 10000 грн - заборгованість за тілом кредиту та 16601 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, а у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Розподіл судових витрат:
Щодо стягнення з відповідача судового збору у розмірі 2422,40 грн. та судових витрат у розмірі 7000 грн., які понесені у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилом п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивачем долучено договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01, додаткову угоду №25770537464 від 05.06.2025 до договору про надання правничої допомоги №05/06/25, укладених між Адвокатським бюро «Татаренко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал», свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4956, видане 24.04.2012 на ім`я Тараненка А.І., а також акт наданих послуг №05/06/25-01 від 05.06.2025, відповідно до якого Адвокатським бюро «Татаренко та партнери» надано позивачу послуги на суму 7000 грн.
Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови від 10 жовтня 2019 у справі № 909/116/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Враховуючи категорію справи, обсяг фактично наданої професійної правничої допомоги, характер та складність спірних правовідносин, кількість підготовлених процесуальних документів, а також принципи розумності, співмірності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
Разом з тим, оцінюючи заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що дана справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження, не потребувала значного обсягу доказування, проведення експертиз чи участі у значній кількості судових засідань, а правова позиція у спорах даної категорії є сталою. Суд також враховує обсяг виконаної адвокатом роботи, кількість підготовлених процесуальних документів та часткове задоволення позовних вимог.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу з 7000 грн до 4000 грн як таких, що відповідають критеріям розумності, співмірності та справедливості, а тому саме зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено частково у сумі 26601 грн із заявлених 39021 грн, що становить 68,17 % від ціни позову, з відповідача на користь позивача пропорційно підлягає стягненню судовий збір у сумі 1651 грн 32 коп. із сплачених позивачем 2422 грн 40 коп.
Керуючись ст.ст.247, 259, 263 - 265, 268, 273, 274, 284 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: 43541163) заборгованість за кредитним договором №372298263 від 06.03.2021 у розмірі 26 601 грн, з яких: 10 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16601 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 1651 грн 32 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя