Ухвала

18 червня 2026 року
м. Київ

справа № 947/15643/24
провадження № 61-8138зно26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 02 квітня 2026 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», ОСОБА_2 , третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одісей-55», про витребування майна з чужого незаконного володіння, 

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «МТБ Банк», ОСОБА_2 , третя особа - ОСББ «Одісей-55», про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Київський районний суд м. Одеси ухвалою від 27 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 визнав неподаною та повернув позивачу.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 23 квітня 2025 року викладені в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2025 року визнав неповажними, апеляційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших поважних причин для поновлення такого строку з наданням відповідних доказів.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 23 травня 2025 року викладені в заяві ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2025 року визнав неповажними та відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Верховний Суд ухвалою від 27 червня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 травня 2025 року, до якої включені заперечення на ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року у цій справі.

Верховний Суд постановою від 10 вересня 2025 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відмовив. Касаційні скарги ОСОБА_1 залишив без задоволення. Ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 травня 2025 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року залишив без змін.

Верховний Суд ухвалою від 14 жовтня 2025 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 травня 2025 року, ухвалу Верховного Суду від 27 червня 2025 року та постанову Верховного Суду від 10 вересня 2025 рок у цій справі.

Верховний Суд ухвалою від 20 листопада 2025 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відмовив. Відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 березня 2025 року, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24 березня 2025 року, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2025 року, ухвали Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2025 року, ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 травня 2025 року, ухвалу Верховного Суду від 27 червня 2025 року, постанову Верховного Суду від 10 вересня 2025 року та ухвалу Верховного Суду від 14 жовтня 2025 року у цій справі.

Верховний Суд ухвалою від 15 січня 2026 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 10 вересня 2025 року у цій справі.

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд ухвали Одеського апеляційного суду від 23 травня 2025 року за нововиявленими обставинами.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 23 лютого 2026 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Одеського апеляційного суду від 23 травня 2025 року за нововиявленими обставинами.

Верховний Суд ухвалою від 02 квітня 2026 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року у цій справі.

17 червня 2026 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 02 квітня 2026 року за нововиявленими обставинами. 

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами вирішує суддя-доповідач (частина друга статті 427 ЦПК України).

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за нововиявленими обставинами можуть бути лише ті рішення суду касаційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 461/11703/15-ц зазначено, що: «перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими вказані рішення місцевих судів було змінено або ухвалено нове рішення.

При цьому, ухвалами, якими закінчено розгляд справи і які можуть бути предметом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.

Разом із тим, інші ухвали судів не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, оскільки не відносяться до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 127/2-н-439/09, від 06 березня 2020 року у справі № 1121/1717/12-ц.

Ураховуючи те, що ухвала Верховного Суду від 02 квітня 2026 року не є рішенням, яким закінчено розгляд справи та яке прийнято за результатами вирішення спору по суті, тому така ухвала не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, отже заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 02 квітня 2026 року не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом і підлягає поверненню.

Керуючись статтями 423, 425 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 02 квітня 2026 року за нововиявленими обставинами повернути заявнику. 

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев