ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 187/738/26
2/0187/556/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2026 р. 
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі 
головуючого судді Соловйова І.М.,
за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П.,
розглянувши в селищі Петриківка в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
20.04.2026 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), позовна заява подана в підсистемі «Електронний суд» в якій позивач просить суд:
- стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором кредиту №45526856 в розмірі 20 014,80 грн., з яких:
- 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 334,80 грн. - сума заборгованості за процентами;
- 1 920,00 грн. - сума заборгованості за комісією;
- 0 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою;
- 5 760,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Також просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. 
Позовна заява подана через систему «Електронний суд» представником - адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2099 від 03.04.2018), яка діє на підставі ордеру серії АХ №1287257 від 03.09.2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №45526856, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 12000 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,093 % в день. 25.02.2026 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 25/02/26 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №45526856 від 07.10.2025 року. Однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку банк і просить стягнути.
Ухвалою суду від 27.04.2026 відкрито провадження у справі та витребувано докази, а також визнано справу малозначною, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
На офіційну адресу відповідача було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка 02.05.2026 повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Також, судом здійснено направлення документів на електрону пошту відповідача, зазначену в договорі про надання кредиту, які відповідно до довідки про доставку електронного документа отримані відповідачем 28.04.2026.
Суд зазначає, що декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюються, зокрема, з метою створення умов для реалізації прав особи, ведення офіційного листування та здійснення інших видів комунікації з нею (частина перша статті 3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»).
Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою нею суду.
З аналізу пунктів 81-83, 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, убачається, що у разі відсутності адресата або відмови від отримання поштові відправлення повертаються оператором поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою.
Водночас до повноважень суду не належить встановлення фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення процесуальних дій. Повернуті органами поштового зв`язку повідомлення з відмітками «за закінченням строку зберігання», «адресат вибув» або «адресат відсутній за вказаною адресою» є належними доказами виконання судом обов`язку щодо належного повідомлення сторін.
З огляду на те, що судом ужито всіх передбачених законом заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, відповідач вважається таким, що повідомлений про судове засідання належним чином.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк правом на подання відзиву не скористався, суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до частини восьмої статті 178 та частини другої статті 191 ЦПК України.
13.05.2026 надійшла витребувана інформація.
Відповідно до ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 626, 628, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов.
Судом встановлено, що 07.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів та ОСОБА_1 укладено Договір позики №45526856 за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 12000 грн строк позики - 30 днів, денна процентна ставка 0,626 % (базова процентна ставка/фіксована), проценти за понадстрокове користування 4 %. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 62256, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно із п. 2.1 Договору позики, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.
Відповідно до п. 6 Договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення за залишок Позики.
Відповідно до графіка повернення позики, прописаного у кредитному договорі встановлено, дата надання кредиту 07.10.2025, дата повернення 05.11.2025, Орієнтовна реальна річна процентна ставка, 773,36%, Орієнтовна загальна вартість кредиту 14254,80 грн.
Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», перебувають у загальному доступі та опубліковані на сайті www.mycredit.ua.
Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 , з якою укладений договір №45526856 від 07.10.2025 ідентифікована Товариством. Одноразовий ідентифікатор 62256 Час відправки ідентифікатора позичальнику 07.10.2025 14:37:47, адреса електронної пошти на яку було відправлено ідентифікатор ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до платіжної інструкції/операція № 031de91b-a9ff-46ba-b3e2-ead40f676c11 від 07.10.2025 року, ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на рахунок НОМЕР_1 , перераховано кошти у сумі 12 000,00 гривень.
Згідно довідки наданої ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» від 06.03.2026 підтверджено, що на рахунок НОМЕР_1 , перераховано кошти у сумі 12 000,00 гривень, номер платежу № 031de91b-a9ff-46ba-b3e2-ead40f676c11, отримувач відповідач. 
Відповідно до інформації наданої АТ «АКЦЕНТ БАНК» від 11.05.2026 на ім`я відповідача імітовано карту № НОМЕР_2 , і у відповідності до довідки про рух коштів встановлено, що на дану картку 07.10.2025 були зараховані грошові кошти в сумі 12 000,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за Договором позики № 45526856 від 07.10.2025 за період з 24.02.2026 р. по 26.03.2026 встановлено, що відповідач має заборгованість у сумі 20 014,8 грн, яка складається з 12000 грн заборгованість за тілом кредиту, 334,8 грн заборгованість за несплаченими процентами, 1 920,00 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією, 5 760,00 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за понадстрокове користування. Відповідно до положень Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором.
Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 639 ЦК України, електронний договір, підписаний за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 та від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.
25.02.2026 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 25/02/26 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №45526856 від 07.10.2025. 
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог № 1, що відступаються Клієнтом Факторові відповідно до Договору Факторингу № 25/02/26 від 25.02.2026 року встановлено, що від номером 1984 значиться ОСОБА_1 номер договору №45526856, дата укладання 07.10.2025, 12000 грн. сума кредиту, 334,80 грн заборгованість за несплаченими процентами, 1 920 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією, 5 760 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за понадстрокове користування, сума заборгованості по відсоткам 15522,00 грн, загальна сума заборгованості 20 014,80, кількість днів прострочення 112.
Договір факторингу та реєстри прав вимог містять чітку інформацію щодо боржника, номеру та дати договору позики, укладеному між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем, та суми заборгованості. Договори факторингу та реєстри прав вимог містять підписи сторін, за такого є належними та допустимими доказами.
Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 45526856 від 07.10.25.
Щодо переходу права грошової вимоги за кредитним договором суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги за правочином. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порядок та умови переходу права грошової вимоги до фактора також врегульовано положеннями ст. 1077, 1078, 1082 ЦК України, за якими виконання боржником грошової вимоги факторові звільняє його від обов`язку перед первісним кредитором.
Можливість відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит також прямо передбачена ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування».
Позивач є фінансовою установою, що має право надавати послуги з факторингу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 18 вказаного Закону.
Стосовно відсутності згоди боржника на заміну кредитора суд зазначає, що згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Суд наголошує, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку виконання зобов`язання за кредитним договором. Відсутність доказів отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги може свідчити лише про прострочення кредитора або впливати на визначення розміру заборгованості у разі здійснення оплати первісному кредитору, проте не є підставою для відмови у задоволенні позову новому кредитору. Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язання на користь первісного кредитора після укладення договорів факторингу.
Враховуючи викладене, перехід права вимоги від ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»» відбувся на підставі закону та договору, оформлений належним правочином і підтверджений документально, що свідчить про наявність у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості.
Щодо вимог про стягнення кредитної заборгованості суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання, перерахувавши на картковий рахунок відповідача обумовлені кошти, що підтверджується платіжним дорученням та відповідає п. 2.1 кредитного договору. Оскільки відповідач отримав грошові кошти, проте не повернув їх у встановлений договором строк (до 05.11.2025), вимога про стягнення 12 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту є законною та обґрунтованою.
Щодо нарахування відсотків за користування позикою суд зазначає, що згідно умов договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 45526856 від 07.10.2025, строк договору 30 днів, дата надання позики 07.10.2025 дата повернення позики 05.11.2025 відсотки за вказаний період нараховані за ставкою 0,093 % та становлять 334,80 грн. 
Позивач також просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за понадстрокове користування (4% за день) в розмірі 5760 гривень. 
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за понадстрокове користування кредитними коштами (4,00%) нараховані за період з 05.11.2025 року по 17.11.2025 у розмірі 5 760 грн 00 коп.
У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16).
Умовами укладеного між сторонами договору позики від 07.10.2025 року визначено проценти за понадстрокове користування у розмірі 4% в день.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів.
У постановах від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею).
Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема, за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час.
Користування кредитом понад встановлений договором строк є порушенням його умов, відповідальність за що і передбачена Договором у вигляді нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом (його частиною), проте зважаючи, що договір укладено 28.09.2024, тобто в період дії воєнного стану в Україні, відповідач звільнений від обов`язку сплати відсотків за понадстрокове користування та комісії в силу положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача відсотків за понадстрокове користування у розмірі 5 760,00 грн, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Також, не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в розмірі 1 920,00 грн, оскільки у постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
Оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача установлено, що установою нараховано відповідачеві до сплати комісію за видачу кредиту, проте не зазначено, які саме дії установи входять в таке обслуговування, підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача комісії суд не вбачає.
Враховуючи викладене, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 12 334,80 грн, із яких:
заборгованість за тілом кредиту - 12 000,00 грн;
заборгованість за відсотками - 334,80 грн.
У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Щодо розподілу судових витрат.
Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову до суду у сумі 2662,40 грн, що підтверджено платіжною інструкцією №579946350.1 від 17.04.2026.
Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позовні вимоги задоволено на 61 %, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 1624,06 грн.
Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 4500 грн, суд виходить із такого.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: Договір № 25-08/25 ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025; акт прийому передачі наданої правничої допомоги зва Договором про надання правничої допомоги № 25-08/25 ФП; витяг з акту №9-ФІІ від 02.03.2026 прийняття передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 25-08/25 ФП; акт прийняття передачі справ на надання правничої допомоги; платіжна інструкція кредитового переказу коштів; Ордер № 1287257 серія АХ від 03.09.2025.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Таким чином, вказаними документами підтверджується, що дійсно позивачем були понесені витрата на правничу допомогу.
Отже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог (у даному випадку позов задоволено на 61%), наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2745,00 грн за рахунок відповідача.
Інших витрат сторонами не заявлено.
Керуючись статтями 12, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за Договором позики № 45526856 в розмірі 12 334 (дванадцять тисяч триста тридцять чотири) гривень 80 копійок, яка складається 12 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу та 334,80 гривень сума заборгованість за відсотками.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 624,06 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 745,00 гривень, а всього 4369,06 (чотири тисячі триста шістдесят дев`ять гривень 06 копійок) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» місцезнаходження 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33; ЄДРПОУ 43311346.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено та підписано 17.06.2026.

Суддя І. М. Соловйов