Справа №211/4536/25
Провадження № 1-кп/211/319/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурорів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 
потерпілих ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 
обвинуваченого ОСОБА_17 (у режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_18 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області кримінальне провадження №1-кп/211/319/26 за обвинуваченням
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянство України, освіта вища, раніше не судимий, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 та одну малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, водій 2 мінометного взводу 5 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , має військове звання «молодший сержант», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_17 , будучи військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період та перебуваючи на посаді водія 2 мінометного взводу 5 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 05 лютого 2025 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , побачив як раніше незнайомий військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_19 справляє природні потреби під паркан поряд з вищевказаним домоволодінням. Будучи обуреним вказаними діями військовослужбовця, обвинувачений ОСОБА_17 підійшов до ОСОБА_19 та, висловлюючись нецензурною лайкою, наніс останньому один удар правою рукою по обличчю в область щелепи, внаслідок чого між ОСОБА_19 та обвинуваченим ОСОБА_17 виникла бійка. З метою припинення протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_17 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_20 та військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_21 втрутились у конфлікт та припинили бійку. 
Після цього, будучи розлюченим діями військовослужбовців ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які завадили йому покарати військовослужбовця ОСОБА_19 за його вчинок, обвинувачений ОСОБА_17 , повернувся до будинку АДРЕСА_2 де, взявши до рук закріплену за ним автоматичну зброю АКМ НОМЕР_3 1960 р., вийшов з будинку у двір.
Перебуваючи у дворі вищевказаного домоволодіння, обвинувачений ОСОБА_17 , усвідомлюючи, що знаходиться у громадському місці, а саме біля житлових будинків розташованих по АДРЕСА_2 , і що його дії не відповідають загальноприйнятим правилам поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, з особливою зухвалістю, з метою самоствердження за рахунок приниження інших осіб, здійснив не менше 10 (десяти) хаотичних пострілів з ввіреної йому автоматичної зброї АКМ ХЮ 8721 1960 р. в бік автомобіля марки «Dacia Duster» д.н.з. НОМЕР_4 , який належав потерпілому ОСОБА_16 та знаходився за межами території вищевказаного домоволодіння на вулиці за парканом, в якому в той час знаходились військовослужбовці ОСОБА_19 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , чим створив реальну загрозу для їх життя та здоров`я, а також порушив спокій та нормальні умови життя та побуту мешканців с. Кіндратівка Краматорського району Донецької області.
Внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_17 , військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 водію 1 мінометного взводу мінометного взводу мінометної батареї старшому солдату ОСОБА_15 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового наскрізного поранення с/3 правого стегна з пошкодженням поверхневої стегнової артерії, поверхневої стегнової вени та великої підшкіряної вени, відкритий вогнепальний багато уламковий перелом середньо-нижньої третини стегнової кістки з дефектом кісткової тканини, а також вогнепальне кульове наскрізне поранення задньої поверхні с/3 лівого стегна, які утворились від дії предмета з обмеженою поверхнею та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння. 
Окрім цього, в результаті зазначених протиправних дій, обвинувачений ОСОБА_17 пошкодив чуже майно, а саме автомобіль марки «Dacia» моделі «Duster» д.н.з. НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_16 . 

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що він з 13.02.2016 року проходить військову службу за контрактом. 
04.02.2025 року приблизно о 19 год. 30 хв. він повернувся з позиції «Біла гора» до будинку АДРЕСА_2 , де він тимчасово мешкав разом з іншими військовослужбовцями. Конфліктів з військовослужбовцями у нього не було. З потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_19 він раніше знайомий не був. Він зайшов у вищезазначений будинок, повісив автомат біля свого ліжка, потім зайшов до кухні, де в той час перебували військовослужбовці ОСОБА_22 та ОСОБА_15 , які вживали спиртні напої та запросили його до столу, однак він відмовився, повернувся до своєї кімнати та почав грати. Разом з ним в кімнаті також знаходились військовослужбовці ОСОБА_20 та ОСОБА_23 . В цей вечір спиртні напої він не вживав, так як чекав на дзвінок командира. Приблизно о 22 год. 00 хв. зателефонував командир та наказав йому і ОСОБА_20 поїхати за будівельними матеріалами. Приблизно о 02 год. він разом з ОСОБА_20 повернулись додому на автомобілі «Daewoo Lanos». Перед воротами стояв автомобіль марки «Dacia Duster». Він попросив переставити його, щоб заїхати у двір. У дворі він побачив, що незнайомий військовослужбовець справляє свої природні потреби біля колодязя, звідки вони беруть воду. Як потім він дізнався, це був побратим ОСОБА_15 , який разом з ОСОБА_16 приїхав до нього на автомобілі «Dacia Duster». Він вигнав цього військовослужбовця за межі двору. Біля будинку він зустрів ОСОБА_15 , який ніс свої речі. ОСОБА_15 сказав йому, що його відпустив командир у відпустку трохи раніше. Він запропонував йому допомогти донести речі до автомобіля. Він разом з ОСОБА_21 та ОСОБА_15 вийшли за ворота. Він побачив, як раніше незнайомий військовослужбовець ОСОБА_19 справляє свої природні потреби на паркан. Він підійшов до нього і штовхнув у спину. ОСОБА_19 у відповідь наніс йому один удар рукою в область носу. Від удару він впав на землю. ОСОБА_19 напав на нього та схватив за шию і почав душити. ОСОБА_16 почав наносити йому удари. ОСОБА_21 почав відтягувати від нього ОСОБА_19 .. Йому вдалося вискочити. ОСОБА_21 і ОСОБА_16 утримували ОСОБА_19 ОСОБА_20 і ОСОБА_15 підійшли до нього і почали заспокоювати. Він пішов додому і почув, як ОСОБА_19 став кричати та погрожувати йому. Він вирішив взяти свій автомат, щоб зробити декілька пострілів, з метою налякати ОСОБА_19 .. При виході з будинку він приєднав магазин до автомату, дослав патрон у патронник і зняв із запобіжника. В цей час до будинку забіг ОСОБА_20 , який почав забирати у нього автомат. Під час боротьби пролунав постріл, ОСОБА_20 злякався та втік з будинку. Він вийшов у двір і зробив 5-6 одиночних пострілів з автомату вгору під кутом 60-70 градусів. Потім він зробив ще 2-3 одиночні постріли вгору. Далі він пішов в напрямку хвіртки, тримаючи автомат у руках дулом догори. Було темно, він за щось перечепився і впав, автомат вдарив по пальцю руки, в результаті чого пролунали 2 випадкових постріли в бік хвіртки. Потім він встав, зробив ще 2 постріли вгору. Коли він вийшов з двору, то побачив біля паркану автомобіль марки «Dacia Duster», крикнув, щоб незнайомці їхали до себе і зробив ще один постріл вгору. Після цього він повернувся додому, почув якийсь шум, подумав, що це за ним йдуть незнайомі військовослужбовці, які приїхали до ОСОБА_15 , щоб його побити. Він приєднав магазин до автомату, присів на одне коліно, дуло автомату направив на вхідні двері. До будинку забіг ОСОБА_21 і повідомив, що ОСОБА_15 поранений, взяв аптечку та турнікет і вибіг з будинку. Він поклав автомат на своє ліжко, сказав ОСОБА_23 : «О це я начудив» і пішов до ОСОБА_15 , який лежав за двором біля паркану. Він допомагав ОСОБА_21 надавати першу медичну допомогу потерпілому ОСОБА_15 , просив у нього пробачення, оскільки не хотів його поранити. ОСОБА_21 сказав ОСОБА_16 , щоб вони повертались до себе. ОСОБА_16 разом з ОСОБА_19 сіли в машину і поїхали. ОСОБА_15 втрачав свідомість, він приводив його то тями, спілкувався з ним, чекаючи на медиків. Коли приїхали медики, він допоміг їм затягнути ОСОБА_15 до машини. Потім приїхав командир і його відправили до ДБР. 
Він визнає, що 05.02.2025 року під час стрілянини він випадково влучив у ОСОБА_15 та спричинив йому вогнепальне поранення обох ніг, але вважає, що його дії неправильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки, на його думку, його дії необхідно кваліфікувати за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження, так як прямого умислу на спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень у нього не було.
Незважаючи на заняту обвинуваченим ОСОБА_17 позицію, направлену на часткове визнання своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, подія кримінального правопорушення та його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України при обставинах зазначених у вироку, підтверджується показаннями потерпілих, свідків, протоколом огляду місця події, протоколами слідчого експерименту, висновками експертиз та іншими доказами по справі, дослідженими безпосередньо у судовому засіданні.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2025 року були внесені відомості за ч. 1 ст. 121 КК України (номер кримінального провадження 12025052260000071) (т. 2 а.с. 96). 
Підставою для внесення цих відомостей став рапорт, відповідно до якого 05.02.2025 року о 04:47 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.02.2025 року о 04:42 за адресою: Краматорський район, с. Кіндратівка, вул. Зарічна військовослужбовець ОСОБА_17 ,1980 р.н. вистрелив зі зброї у ногу військового ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 97). 
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2025 року були внесені відомості за ч. 4 ст. 296 КК України (номер кримінального провадження 12025052260000072) (т. 2 а.с. 99). 
Підставою для внесення цих відомостей став рапорт відповідно до якого 05.02.2025 року о 04:47 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.02.2025 року за адресою: Краматорський район, с. Кіндратівка, вул. Зарічна водій 2-го мінометного взводу, 5 мінометної батареї, 3-го механізованого батальйону, молодший сержант ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив хуліганські дії шляхом здійснення пострілу з автоматичної зброї в нічний час 05.02.2025 року, тим самим порушив громадський порядок з мотивів неповаги до суспільства (т. 2 а.с. 100). 
Постановою прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 05.02.2025 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 12025052260000071 від 05.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та № 12025052260000072 від 05.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України було об`єднано в одне провадження, якому присвоєно номер 12025052260000071. Досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні доручено групі слідчих СВ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (т. 2 а.с. 102-104).
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 пояснив, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_5 . З обвинуваченим ОСОБА_17 він познайомився, коли його відрядили до їх військовій частини. Відносини між ним та обвинуваченим ОСОБА_17 склалися нормальні, конфліктів між ними не було. 
05.02.2025 року він планував їхати додому у відпустку, зібрав речі та поклав їх у автомобіль марки «Dacia Duster», який належить ОСОБА_16 . Потім він побачив, як обвинувачений ОСОБА_17 вдарив військовослужбовця ОСОБА_19 , який знаходився біля цього автомобіля. Між обвинуваченим ОСОБА_17 та ОСОБА_19 почалась бійка, яку вони припинили. Після цього він разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_16 сіли у автомобіль марки «Dacia Duster». Через деякий час вони почули постріли (коротка автоматна черга). Кулі потрапили в автомобіль, де вони перебували. Одна куля влучила йому у ноги, друга – у переднє колесо. Потім пролунали ще 2-3 короткі черги з автомату по 2-3 постріли з проміжком часу у 3-5 секунд. Він видко вийшов з машини і одразу впав на землю, зрозумівши, що нога зламана. Він відповз від машини, до нього підбіг ОСОБА_16 , який закричав: «Руді – 300!» та почав надавати першу медичну допомогу. Потім стрільба припинилась. До нього підійшов ОСОБА_17 та почав вибачатись за свої дії. ОСОБА_19 кудись втік. Він не бачив хто саме стріляв, але зі слів військовослужбовців ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_16 , стріляв саме обвинувачений ОСОБА_17 . Потім приїхав їх командир, його відправили у госпіталь в м. Дніпро. Він уважає, що обвинувачений ОСОБА_17 схопився за зброю, щоб налякати їх, умислу вбивати у нього не було. Він уважає, що обвинувачений ОСОБА_17 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Показання потерпілого ОСОБА_15 в частині отримання ним тілесних ушкоджень, підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 6 від 05.02.2025 року, згідно з яким у ОСОБА_15 згідно з записом у медичній документації виявлені тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового наскрізного поранення с/3 правого стегна з пошкодженням поверхневої стегнової артерії, поверхневої стегнової вени та великої підшкіряної вени, відкритий вогнепальний багато уламковий перелом середньо-нижньої третини стегнової кістки з дефектом кісткової тканини, вогнепальне кульове наскрізне поранення задньої поверхні с/3 лівого стегна, яка утворилася в результаті дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, яким міг бути снаряд боєприпаса (куля), в результаті здійсненого пострілу зі зброї, можливо, в термін і за обставин, вказаних у постанові та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя (т. 2 а.с. 223). 
Тимчасовий дозвіл на отримання документів, які містять лікарську документацію, а саме історію хвороби ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , медичну картку та інші медичні документи, які пов`язані з проходженням лікування в Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» був отриманий слідчим на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.04.2025 року (т. 3 а.с. 224-229).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2025 року за участю потерпілого ОСОБА_15 , останній впізнав ОСОБА_17 , як особу яка спричинила йому вогнепальне поранення (т. 3 а.с. 195-198).
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 підтвердив показання потерпілого ОСОБА_15 та пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_17 він раніше знайомий не був. 06.02.2025 року у нього починалась відпустка. Він домовився з потерпілим ОСОБА_15 разом поїхати додому у відпустку. 
05 лютого 2025 року приблизно о 03 годині ночі він перебував у будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_15 збирав свої речі. Після того як ОСОБА_15 завантажив свої речі у його автомобіль марки «Dacia Duster», він побачив, що ОСОБА_19 пішов до паркану сусіднього будинку справляти природні потреби. Він разом з ОСОБА_21 та потерпілим ОСОБА_15 стояли біля автомобіля, габаритні вогні на авто були увімкнені. В цей час на вулицю вибіг раніше незнайомий військовослужбовець ОСОБА_17 і почав бити ОСОБА_19 за те, що останній справляв природні потреби біля будинку, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою на адресу останнього. Між ними почалась бійка. Військовослужбовці почали їх розбороняти, бійку зупинили, конфлікт бу вичерпаний. ОСОБА_17 ніхто не бив. Після цього ОСОБА_17 пішов до будинку, а він разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_19 сіли в машину. Жодних погроз на адресу ОСОБА_17 ніхто не висловлював. Через декілька хвилин ОСОБА_21 крикнув, що ОСОБА_17 пішов за автоматом. Вони почули постріли. Перша черга влучила у його автомобіль, який стояв за парканом біля хвіртки: одна куля влучила в колесо, дві кулі в автомобіль. Вони вискочили з автомобіля та сховались у траві. ОСОБА_19 кудись втік. Пролунала друга черга пострілів. Він бачив, як ОСОБА_17 шукає їх, лається нецензурною лайкою. Було темно, тому ОСОБА_17 не міг їх знайти. ОСОБА_17 стріляв короткими чергами по 2-3 постріли. Всього було здійснено приблизно 4 черги, між чергами був інтервал часу приблизно 3-5 секунд. Коли ОСОБА_17 перестав стріляти, він побачив, що ОСОБА_15 отримав вогнепальні поранення обох ніг. Вони почали надавати йому першу медичну допомогу, надягли турнікет на ногу. ОСОБА_21 почав викликати швидку допомогу. Потім він поїхав шукати ОСОБА_19 , що відбувалось далі, йому не відомо.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_20 підтвердив показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_17 він познайомився 31.07.2024 року, коли повернувся до військової частини НОМЕР_1 . Відносини між ним та ОСОБА_17 склались добрі, конфліктів між ними не було, підстав для обмови немає. 
04 лютого 2025 року у вечірній час доби він разом з ОСОБА_17 повертались з позиції на автомобілі марки «Daewoo Lanos». Біля будинку №18 по вул. Зарічна в с. Кіндратівка, де вони жили, стояв автомобіль марки «Dacia Duster», у якого горіли габаритні вогні. 05 лютого 2025 року приблизно о 03 год. 00 хв. між ОСОБА_17 та іншим раніше незнайомим військовослужбовцем ОСОБА_19 виникла бійка, оскільки останній справляв природні потреби біля будинку, де вони мешкали. Він разом з іншими військовослужбовцями припинили бійку. Потім ОСОБА_17 пішов до будинку, а він пішов за ним. Жодних погроз на адресу ОСОБА_17 він не чув. На порозі будинку він почув, як ОСОБА_17 заряджає автомат. Він одразу забіг до коридору, схопився за автомат, намагаючись його забрати у ОСОБА_17 . Пролунав постріл, куля влучила у стелю. Він тримався за зброю, намагався заспокоїти ОСОБА_17 , але той його не чув. Він не зміг забрати автомат у ОСОБА_17 , тому вибіг з будинку і побіг в сторону городу, побоюючись за своє життя. Коли він біг, то почув приблизно чотири короткі автоматні черги по 2-3 постріли. Між чергами був проміжок часу приблизно 3-5 секунд. ОСОБА_17 стріляв зі своєї зброї, яку військовослужбовці зберігали при собі в будинку. Він не бачив з якої позиції стріляв ОСОБА_17 , куди саме та з якою метою. Після того, як хтось закричав: «Руді – 300!», стрілянина зупинилась. Він намагався зателефонувати командиру та повідомити про інцидент. Потім йому стало відомо, що ОСОБА_15 отримав вогнепальне поранення обох ніг. Інші військовослужбовці не постраждали. 
У судовому засіданні свідок ОСОБА_23 підтвердив показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , свідка ОСОБА_20 та пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_17 він познайомився у 2024 році, відносини між ними склались добрі, конфліктів між ними не було, підстав для обмови немає. 
04 лютого 2025 року приблизно о 21 годині він разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_15 повернувся з позиції до будинку АДРЕСА_2 . Біля будинку він побачив автомобіль марки «Dacia Duster». Він разом з іншими військовослужбовцями повечеряв та приблизно опівночі ліг спати. Потім 05 лютого 2025 року приблизно о 03 годині ночі він почув постріл у коридорі, від якого прокинувся. Він бачив, як до кімнати зайшов ОСОБА_17 , який щось робив зі своїм автоматом, але що саме він не бачив, оскільки у кімнаті було темно. Далі, ОСОБА_17 вийшов з кімнати разом з автоматом. Потім він почув ще постріли. Постріли були одиночні, скільки саме він не пам`ятає, але більше трьох. Приблизно через 5 хвилин ОСОБА_17 повернувся до кімнати, поклав автомат на своє ліжко и сказав йому: «Оце я натворив!». Після цього, він ( ОСОБА_23 ) встав з ліжка, одягнувся і вийшов з будинку, де зустрів військовослужбовця ОСОБА_21 , який сказав, що ОСОБА_15 поранений. О 03:32 год. він зателефонував командиру взводу та повідомив про цей інцидент. Потім він зібрав всю зброю до купи, від`єднав магазини і чекав командування. Потерпілого ОСОБА_15 він побачив коли вже приїхала карета швидкої допомоги. Поряд з ОСОБА_15 знаходився ОСОБА_17 та ОСОБА_21 . Зі слів військовослужбовця ОСОБА_22 , в ту ніч до потерпілого ОСОБА_15 приїхав побратим, який справив природні потреби біля будинку, де вони мешкали. ОСОБА_17 зробив йому зауваження, в результаті чого між ними виник конфлікт. Він не може стверджувати, що ОСОБА_17 знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_21 підтвердив показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_23 та пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_17 він познайомився у 2025 році, коли мешкав разом з ним в одному будинку в с. Кіндратівка Донецької області. Відносини між ними склались нормальні, конфліктів між ними не було, підстав для обмови немає. 
04 лютого 2025 року вони повернулись з позиції, вирішили відпочити: хтось пив пиво, хтось курив кальян. Приблизно опівночі ОСОБА_15 вирішив зібрати свої речі, оскільки у нього почалась відпустка. ОСОБА_15 зателефонував побратиму і попросив його забрати. ОСОБА_19 та ОСОБА_16 приїхали на автомобілі марки «Dacia Duster», щоб відвезти ОСОБА_15 . Деякий час вони провели в гостях у будинку, а потім стояли на вулиці біля автомобіля, завантажували речі ОСОБА_15 та спілкувались. До них підійшов ОСОБА_17 і вдарив ОСОБА_19 . Між ОСОБА_17 та ОСОБА_19 почалась бійка, яка тривала приблизно 1-2 хвилини. Він розборонив їх і бійка зупинилась. ОСОБА_17 пішов до будинку. ОСОБА_16 сів за руль автомобіля, ОСОБА_15 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_19 – на заднє сидіння. В цей час він почув постріли з автомата короткими чергами по 3-5 пострілів і сховався у кущах. Всього було здійснено приблизно 30 пострілів, які були направлені у бік автомобіля, в якому знаходились ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 . Стріляв саме ОСОБА_17 , який щось кричав, що саме він не розібрав. Коли у ОСОБА_17 закінчилися набої і стрілянина зупинилась, він підбіг до автомобіля марки “Dacia Duster”. ОСОБА_16 сказав, що ОСОБА_15 поранений. Він побіг до будинку за турнікетом. У будинку в коридорі сидів ОСОБА_17 , тримаючи автомат у руках, який був направлений на вхідні двері. Він почав йому кричати, що ОСОБА_15 поранений, необхідна аптечка та турнікет. ОСОБА_17 прибрав автомат, він взяв у кімнаті аптечку і повернувся до автомобіля. Біля ОСОБА_15 знаходився ОСОБА_16 . Він побачив у ОСОБА_15 поранення ноги, після чого наклав на ногу турнікет, щоб зупинити кровотечу. Він сказав ОСОБА_16 , щоб той їхав до себе задля безпеки. Через деякий час до ОСОБА_15 підійшов ОСОБА_17 . Далі ОСОБА_15 забрала карета швидкої допомоги. Він уважає, що ОСОБА_17 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки бачив, як той пив пиво приблизно о 22 годині. Йому відомо, що коли почалась стрілянина, то ОСОБА_20 намагався забрати автомат у ОСОБА_17 , але не зміг. 
У судовому засіданні свідок ОСОБА_22 підтвердив показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 та пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_17 він познайомився у 2024 році, під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , конфліктів між ними не було, відносини службові. 
04.02.2025 року він разом з ОСОБА_15 повернувся з позиції до м. Дружківка Донецької області. ОСОБА_17 , з яким вони разом мешкали в одному будинку, повернувся з іншої позиції пізніше, так як вони були у різних розрахунках. Вони вирішили зняти стрес, вживали алкоголь на кухні. ОСОБА_17 з ними не було, йому невідомо чи вживав той алкогольні напої в той день. Потім він ( ОСОБА_22 ) пішов до своєї кімнати спати. Через деякий час він прокинувся від пострілу. Як потім з`ясувалось, це ОСОБА_17 здійснив постріл з автомата, знаходячись у коридорі будинку. Він почув, що хтось бігає у дворі під вікнами. Через приблизно 1-2 хвилини він почув ще постріли, скільки саме він не рахував, можливо 20-30 одиночних пострілів у короткий проміжок часу. Потім він почув крики, зліз з ліжка, одягнувся та вийшов з будинку. Він побачив, що за двором щось відбувається. Він вийшов за двір, побачив автомобіль біля паркану, неподалік від якого на землі лежав ОСОБА_15 , поряд з ним знаходився ОСОБА_21 та ОСОБА_17 . Він зрозумів, що ОСОБА_15 поранений, тому відразу зателефонував командиру 5 мінометної батареї з позивним « ОСОБА_24 » і повідомив про це. Зі слів ОСОБА_21 , ОСОБА_17 стріляв по автомобілю, який знаходився на вулиці біля паркану, і влучив у ОСОБА_15 , який знаходився у цьому автомобілі. Зі слів інших військовослужбовців, в ту ніч за ОСОБА_15 приїхав його побратим, щоб забрати останнього. Між цим військовослужбовцем та ОСОБА_17 виник конфлікт. Чому ОСОБА_17 схопився за зброю, він пояснити не може.
Показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які вони надали у судовому засіданні, в частині місця вчинення кримінального правопорушення, підтверджуються протоколом огляду місця події із застосуванням фото-відео-зйомки від 05.02.2025 року, проведеного у присутності двох понятих, згідно з яким місцем огляду є відкрита ділянка місцевості, розташована по вул. Зарічна в с. Кіндратівка Донецької області. Біля входу на територію будинку АДРЕСА_3 наявний виїзний майданчик з асфальтно-бетонним покриттям, на поверхні якого, біля в`їзних дерев`яних воріт наявні нашарування речовини бурого кольору у формі мазків, плям, бризок різної форми. Ліворуч від вказаного майданчику знаходиться газон, на якому маються сліди зсуву ґрунту та зовнішнього покриття трави, опалого листя, серед яких, в деяких місцях наявні сліди нашарування речовини бурого кольору. Зі слідів речовини бурого кольору зроблено змив на марлевий бинт, який разом з контрольним зразком бинта поміщено до паперового конверту з наліпкою NPU 0454080.
Далі, на фрагменті дерев`яної огорожі буд. № 18 по вул. Зарічна, яка представлена у вигляді дерев`яних планок, виявлено: 1) на відстані 82 см від бетонної основи огорожі наскрізний отвір, найбільшими розмірами 7х3мм в дерев`яній планці; 2) на відстані 54 см від бетонної основи огорожі наскрізний отвір, найбільшими розмірами 8х5мм в дерев`яній планці. Відстань між вказаними отворами складає 37 см.
Далі, вздовж газону та вздовж дерев`яної огорожі між будинками 16 та 18 знаходиться автомобіль марки “Dacia Duster” коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 . На передніх пасажирських дверцятах автомобілю на відстані 48 см від порогу автомобіля та 34 см від переднього краю дверцята виявлений вхідний наскрізний отвір найбільшими розмірами 14х7мм. Навколо ділянки вказаного отвору у нижній частині мається відшарування лако-фарбового покриття. На ґрунті перед заднім лівим колесом вказаного автомобіля виявлений предмет, схожий на оболонку кулі, деформований, який поміщено до сейф-пакету PSP 1212152 та вилучено.
Далі, на ділянці ґрунту навпроти вищевказаного автомобілю, на відстані від огорожі домоволодіння 69 см, до краю ґрунтової дороги – 169 см, лежить предмет, зовні схожий на гільзу патрону 7.62х39 мм з маркуванням на донці 53-978, на капсулі якого наявний слід від ударника, який поміщено до сейф-пакету PSP 1212153 та вилучено.
Далі, під час огляду території домоволодіння АДРЕСА_2 . В ході огляду з внутрішньої сторони дерев`яної огорожі в місті розташування вищеописаних наскрізних отворів, на ґрунті виявлено відшарування лако-фарбового покриття дерев`яних планок огорожі (осип). Далі, в ході огляду, на подвір`ї вказаного домоволодіння, виявлено в різних місцях різну кількість предметів, зовні схожих на гільзи патронів 7,62х39мм. Так, на відстані 34 см від бетонної бордюри (основи) виявлено один предмет, зовні схожий на гільзу патрона 7,62х39 мм з маркуванням на донці 539-78, на капсулі якого наявні сліди від ударника, який поміщено до сейф-пакету PSP 1212153 та вилучено. Далі, в ході огляду, на відстані 2 м 10 см від вищеописаного предмету, виявлено два предмета, зовні схожі на гільзи патронів 7,62х39 мм. Вказані предмети лежать на ґрунті вбік будинку. На даних вказаних предметів наявні маркування на донцях ідентичні – 539-78. На вказаних предметах наявні сліди ударника на капсулі. Вказані два предмети поміщено до сейф-пакету PSP1212153 та вилучено.
Далі, в ході огляду, при просуванні вглиб подвір`я, на відстані 20 см від бетонної основи з металевими стовпами виявлено один предмет, зовні схожий на гільзу патрона 7,62х34\9 мм з маркуванням на донці 539-78, на капсулі якого наявні сліди від ударника , який поміщено до сейф-пакету PSP 1212153 та вилучено. Далі, на відстані 1 м 70 см від вищевказаного предмету на ґрунті виявлено один предмет зовні схожий на гільзу патрону 7,62 х39 мм, з маркуванням на донці 539-78, на капсулі якого наявні сліди від ударника, який поміщено до сейф-пакету PSP 1212153 та вилучено. Далі, на ґрунті на подвір`ї під передньою частиною автомобіля зеленого кольору, який стоїть біля житлового будинку виявлено три предмета зовні схожих на гільзи патронів 7,62 х39 мм зі слідами від ударника на капсулах з ідентичними маркуваннями на донцях 539-78, які поміщено до сейф-пакету PSP 1212153 та вилучено. Далі, в ході огляду в приміщенні коридора житлового будинку, на підлозі на відстані 40 см від правої стіни від входу в будинок виявлено один предмет зовні схожий на гільзу патрону 7,62 х39 мм з маркуванням на донці 539-78, зі слідами ударника на капсулі, який поміщено до сейф-пакету PSP 1212153 та вилучено.
Далі, в ході огляду будинку в коридорі виявлено вхід до житлової кімнати, в якій знаходяться предмети військового одягу, спорядження, вогнепальна зброя, бронежилети, стіл, тумба, ноутбук, ліжка вздовж стін. Присутні під час огляду ОСОБА_25 показав де саме в кімнаті знаходяться особисті речі, військове спорядження та вогнепальна зброя його підлеглого ОСОБА_17 , а саме: при вході в кімнату на стулі та на підлозі знаходяться п`ять магазинів коробчастого типу, які споряджені предметами, зовні схожими на патрони 7,62х39 мм та ліжко, розташоване з лівої сторони від входу біля стіни. Предмети, зовні схожі на магазини коробчастого типу до автоматичної зброї, без видимих маркувань, захисного фарбового покриття зеленого кольору, який споряджений предметами, зовні схожими на патрони 7,62х39 мм. При розряджанні магазину виявлено, що всередині нього знаходиться 3 предмети, зовні схожі на патрони 7,62х39 мм, на яких наявні маркування на донці 539-78. Крім того, на вказаному ліжку на правому боці переднім краєм ствола в напрямку стіни, тильною частиною прикладу в центр кімнати знаходиться предмет, зовні схожий на автоматичну зброю. На момент огляду перемикач вогню у верхньому положенні, в положенні запобігання, магазин відстебнутий. На вказаній автоматичній зброї наявні маркування НОМЕР_7 . З цівки та спускового гачка вказаного предмета зроблено змив на потожирову речовину та марлевий бинт, який разом з контрольними зразками поміщено до паперових конвертів, а саме: змив на потожирову речовину з цівки до паперового конверту з наліпкою NPU-0454081, змив на потожирову речовину зі спускового гачка до паперового конверту з наліпкою NPU-0454082.
Предмет, схожий на автоматичну зброю, НОМЕР_8 , предмет, схожий на магазин, три предмети, схожі на патрони 7,62х39 мм, поміщено до поліетиленового пакету НПУ, клапан якого скріплений стяжкою №NPU A668037. Крім того, в ході проведення огляду, на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 було взято фрагмент мотузки, який було встановлено в канал – пошкодження наскрізного отвору в дерев`яній плашці огорожі (виявлений раніше), протягнуто через нього та методом візуалізації встановлено наскрізне пошкодження (отвір), розташоване на відстані 112 см від бетонної основи та 52 см від верхнього краю паркану, найбільшими розмірами 7х5 мм, та фрагмент мотузки, вставлений в отвір, вказує на кут цього каналу та доходить до пошкодження передньої пасажирської двері автомобіля (раніше оглянутого). Положення мотузки під кутом приблизно 50-60 градусів до землі. 
Під час огляду було вилучено:
1) предмет, схожий на автоматичну зброю НОМЕР_8 , предмет, схожий на магазин, 3 предмети, схожі на патрони 7,62х39, які поміщено до полімерного пакету НПУ клапан якого скріплений стяжкою №NPU A668037;
2) 11 предметів, схожих на гільзи патронів 7,62х39, які поміщено до сейф-пакету PSP 1212153;
3) предмет, схожій на оболонку кулі, поміщено до сейф-пакету PSP 1212152;
4) змив на потожирову речовину спускового гачку АНМ ХЮ8721-1960, поміщено до паперового конверту №NPU 0454082;
5) змив на потожирову речовину з цівки АНМ ХЮ8721-1960, поміщено до паперового конверту №NPU 0454081;
6) змив зі сліду РБК на майданчику , поміщено до паперового конверту №NPU 0454080 (т. 2 а.с. 107-126).
Відповідно до висновку судової експертизи зброї від 28.02.2025 року №СЕ-19/105-25/1779-БЛ предмет, схожий на автоматичну зброю НОМЕР_8 , який упаковано до полімерного пакету НПУ, горловина якого скріплена пластиковою стяжкою А668037, є бойовою нарізною вогнепальною зброєю – 7,62 мм модернізованим автоматом Калашнікова (АКМ) № НОМЕР_3 , 1960 року виготовлення. Автомат придатний до стрільби.
Надані на дослідження предмети, схожі на патрони 7,62х39 мм – 3 шт., які містяться у предметі схожому на магазин, який упаковано до полімерного пакету НПУ, горловина якого скріплена пластиковою стяжкою А668037, є бойовими припасами – 7,62 мм проміжними патронами зразка 1943т року, з кулею «ПС» зі сталевим осереддям. Дані патрони призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм – автоматів «АК», «АКМ», «АКМС», кулеметів «РПК» та їх модифікацій. Патрони придатні до стрільби.
Предмети, схожі на гільзи патронів 7,62х39 мм – 11 (одинадцять) шт., які упаковано до сейф-пакету PSP1212153, є складовими частинами бойових припасів – стріляними гільзами проміжних патронів калібру 7,62 мм зразка 1943 року.
Надані на дослідження предмети, схожі на гільзи патронів 7,62х39 мм – 11 (одинадцять) шт., які упаковано до сейф-пакету PSP1212153, стріляні з автомата «АКМ» №ХЮ8721, 1960 р.в. калібру 7,62 мм, наданого на дослідження.
Наданий на дослідження предмет, схожий на оболонку кулі, який упаковано до сейф-пакету PSP1212152, є деформованим фрагментом оболонки вистріляної кулі 7,62 мм проміжного патрону 1943 року.
Наданий на дослідження предмет, схожий на оболонку кулі, який упаковано до сейф-пакету PSP1212152 (фрагмент оболонки кулі), вистріляний з автомата «АКМ» №ХЮ8721, 1960 р.в. калібру 7,62 мм, наданого на дослідження (т. 3 а.с. 129-140).

Відповідно до копії Книги видачі зброї та боєприпасів військової частини НОМЕР_9 , зброя АК-ТК-7 № НОМЕР_3 була видана ОСОБА_17 , що підтверджується його підписом (т. 2 а.с. 132-133).
Згідно з копією Відомостей закріплення зброї за особовим складом 5 мінометної батареї 3 механізованого батальйону, за молодшим сержантом ОСОБА_17 була закріплена зброя 7.62 мм АК-ТК-7 № НОМЕР_3 (т. 2 а.с. 135-138).
Таким чином, суд виснує, що виявлені під час проведення огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке мало місце 05.02.2025 року в період часу з 12 год. 02 хв. по 14 год. 00 хв., гільзи патронів 7,62х39 мм в кількості 11 шт., фрагмент оболонки кулі, були відстріляні з автомата «АКМ» № НОМЕР_3 , 1960 р.в. калібру 7,62мм, який був закріплений за обвинуваченими ОСОБА_17 , що підтверджується вищезазначеним висновком експерта від 28.02.2025 року №СЕ-19/105-25/1779-БЛ, і не заперечується самим обвинуваченим ОСОБА_17 .

Згідно з ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 року визнано законним обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке мало місце 05.02.2025 року в період часу з 12 год. 02 хв. по 14 год. 00 хв., в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на автоматичну зброю НОМЕР_8 1 шт, предмет схожий на магазин 1шт, предмети схожі на патрони 7,62х39 мм – 3 шт, предмети схожі на гільзи патронів 7,62х39 мм – 11 (одинадцять) штук, предмет схожий на оболонку кулі, змив на потожирову речовину зі спускового гачка АКМ НОМЕР_8 , змив зі сліду РБК на майданчику, змив на потожирову речовину з цівки предмета схожого на АКМ ХЮ 8721-1960 (т.2 а.с.142-144). 

Згідно з ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 року накладено арешт на тимчасове вилучене 05.02.2025 року майно, а саме: предмет схожий на автоматичну зброю НОМЕР_8 1 шт, предмет схожий на магазин 1шт, предмети схожі на патрони 7,62х39 мм – 3 шт, предмети схожі на гільзи патронів 7,62х39 мм – 11 (одинадцять) штук, предмет схожий на оболонку кулі (т. 2 а.с. 147-149). 
Постановою ст. слідчого СВ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 05.02.2025 предмет схожий на автоматичну зброю ХЮ 8721-1960 1 шт, предмет схожий на магазин 1шт, предмети схожі на патрони 7,62х39 мм – 3 шт, предмети схожі на гільзи патронів 7,62х39 мм – 11 (одинадцять) штук, предмет схожий на оболонку кулі, змив на потожирову речовину зі спускового гачка АКМ НОМЕР_8 , змив зі сліду РБК на майданчику, змив на потожирову речовину з цівки АКМ ХЮ 8721-1960 було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №120250522600000071 від 05.02.2025 року та зберігаються в приміщенні ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (т. 2 а.с. 139).

Постановою ст. слідчого СВ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 28.02.2025 року автомат «АКМ» № НОМЕР_8 магазин, дванадцять гільз, одна куля, фрагмент оболонки кулі, протяжка каналу ствола, первинні упаковки – упаковані в полімерний пакет, горловина якого опломбована полімерною пломбою № В438919 було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №120250522600000071 від 05.02.2025 року та зберігаються в камері схову СВ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (т. 3 а.с. 141).

Також, показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які вони надали у судовому засіданні, не суперечать протоколу огляду із застосуванням фото-відео-зйомки від 05.02.2025 року, проведеного у присутності двох понятих, згідно з яким місцем огляду є відкрита ділянка місцевості, яка розташована біля будинку № 18 по вул. Зарічна, в с. Кіндратівка, Донецької області. На вказаній ділянці місцевості знаходиться транспортний засіб марки «Dacia Duster», коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_10 . 
У багажному відділенні вказаного транспортного засобу мається колесо з металевим штампованим диском, на якому наявна гума чорного кольору розміром 215/65, радіус 16, марки «Michelin». З обох боків профілю шини у багатьох місцях, наявні множинні наскрізні пошкодження різної форми та розміру, з яких осипається частина гуми. Крім того, на передньому лівому крилі вказаного автомобілю, наявні пошкодження прямокутної форми розмірами 29х18 см. Крім того, на лівій передній пасажирській двері з зовнішньої сторони, на карті дверей виявлено наскрізне пошкодження округлої форми розташоване на відстані 32 см від передньої карти та 35 см від нижньої частини карти найбільшими розмірами 8х5 мм.
Крім того, на порозі отвору вказаної двері наявні сліди нашарування підсохлої речовини бурого кольору у вигляді плям та патьоків, з яких зроблено за допомогою пінцета та дистильованої води, змив на марлевий тампон ,який разом з контрольним зразком бинта поміщено до паперового конверту NPU – 0454083.
Крім того, на передньому пасажирському сидінні автомобіля наявний чохол накладний на якому наявні сліди нашарування речовини бурого кольору у вигляді пропитувань. На вказаному сидінні також виявлено пошкодження матеріалу ,яке має трикутну форму розмірами приблизно 32х30х25 мм з рваними краями зовнішнього матеріалу сидіння та внутрішнім руйнуванням матеріалу сидіння. 
Відповідне наскрізне пошкодження також наявне в чохлі на сидінні переднього пасажирського сидіння, яке має дугоподібну форму найбільшу довжиною 42 мм, розкривається в середину автомобіля. Далі в ході огляду, чохол з вказаного сидіння, який має маркування «Carfashion» зі слідами нашарування речовини бурого кольору поміщено до картонного коробу (пакет № 1) та вилучено. Крім того, вищевказаний автомобіль марки “Dacia Duster”, коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_10 було опечатано та вилучено (т. 2 а.с. 151-165). 
Відповідно до протоколу огляду від 07.03.2025 року місцем проведення огляду є майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів, розташований за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, 77. Додатково оглядається автомобіль марки “Dacia Duster”, коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_16 . Під час огляду було виявлено пошкодження від пострілу з автоматичної зброї на пасажирському сидінні з правої сторони, де 05.02.2025 року сидів військовослужбовець ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивний « ОСОБА_26 » (т. 4 а.с. 32-43).

Згідно з ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 року визнано законним обшук в автомобілі марки «Dacia Duster», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 за адресою : Донецька область, с. Кіндратівка, вул. Зарічна, навпроти буд. №18, яке мало місце 05.02.2025 в період часу з 14 год. 05 хв. по 14 год. 50 хв., в ході якого було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Dacia Duster», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 коричневого кольору, номер шасі НОМЕР_10 , який перебуває у власності гр. ОСОБА_16 ; чохол з переднього правого сидіння зі слідами РБК, який вилучено та упаковано до паперового коробу (пакет №1); змив зі сліду РБК на порозі під лівими передніми дверцятами, який упакований до паперового пакету, опечатаного наліпкою NPU – 0454083 (т. 2 а.с. 173-175). 

Згідно з ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 року накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування на тимчасове вилучене 05.02.2025 року майно, а саме: автомобіль марки «Dacia Duster», коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_10 , який перебуває у власності гр. ОСОБА_16 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 ; чохол з переднього правого сидіння зі слідами РБК, який вилучено та упаковано до паперового коробу (пакет №1) (т. 2 а.с. 178-180). 

Постановою слідчого СВ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 05.02.2025 року автомобіль марки «Dacia Duster», коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_12 , який належить ОСОБА_16 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №120250522600000071 від 05.02.2025 року та переданий на зберігання на штраф майданчик при ГУНП в Донецькій області (т. 2 а.с. 167-168).
Постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 05.02.2025 року чохол з переднього правого сидіння зі слідами РБК, змив зі сліду РБК на порозі під лівими передніми дверцятами було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №120250522600000071 від 05.02.2025 року та передано на зберігання в камеру схову речових доказів ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (т. 2 а.с. 169-170).

Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №610 від 25.02.2025 року вартість матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу марки «Dacia» моделі «Duster», коричневого кольору, vin НОМЕР_10 ОСОБА_16 , у наслідок пошкоджень завданих 05.02.2025 року станом на 05.02.2025 року становила 35071, 90 грн (т. 3 а.с.150-170).

Згідно з протоколом огляду із застосуванням фото-відео-зйомки від 05.02.2025 року, проведеного у присутності двох понятих, місцем огляду є будинок АДРЕСА_2 . Безпосереднім оглядом є речі, а саме: кофта флісова марки «кarritor», штани спортивні марки «Nike» синього кольору, які добровільно видав для огляду ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний одяг був упакований до коробу з пояснювальними написами та вилучений (т. 2 а.с.183-197).

Згідно з ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 року визнано законним обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_27 , яке мало місце 05.02.2025 в період часу з 20 год. 20 хв. по 20 год. 45 хв., в ході якого було виявлено та вилучено: флісову кофту з довгим рукавом з логотипом «Karritor», штани спортивні синього кольору з логотипом «Nike», які упаковано до коробу з пояснювальними написами та підписами (т. 2 а.с. 201-203). 

Відповідно до висновку судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу від 11.03.2025 року №СЕ-19/105-25/2419-ФХВР на поверхні марлевого тампона (змив з правої руки підозрюваного ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), виявлено речовини, які характерні для продуктів пострілу одноосновним бездимним порохом, а саме нітрит-йони та дифеніламін, які можуть використовуватися в якості стабілізатора бездимних (нітроцелюлозних) порохів.
На поверхні марлевого тампона (змив з лівої руки підозрюваного ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), виявлено речовини, які характерні для продуктів пострілу одноосновним бездимним порохом, а саме нітрит-йони та дифеніламін, які можуть використовуватися в якості стабілізатора бездимних (нітроцелюлозних) порохів.
На поверхні марлевого тампона (контрольний зразок), слідів згоряння бездимного пороху, в межах чутливості проведеного метода дослідження, не виявлено.
На поверхні кофти чорного кольору (флісова кофта з довгим рукавом, чорного кольору з логотипом «кarritor»), виявлено речовини, які характерні для продуктів пострілу одноосновним бездимним порохом, а саме нітрит-йони та дифеніламін, які можуть використовуватися в якості стабілізатора бездимних (нітроцелюлозних) порохів.
На поверхні штанів синього кольору (спортивні штани синього кольору з логотипом «Nike»), виявлено речовини, які характерні для продуктів пострілу одноосновним бездимним порохом, а саме нітрит-йони та дифеніламін, які можуть використовуватися в якості стабілізатора бездимних (нітроцелюлозних) порохів (т. 3 а.с.179-184).

Постановою слідчого СВ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 11.03.2025 3 марлевих тампона в паперових згортках, первинна упаковка, кофта чорного кольору в картонній коробці, первинна упаковка – в сейф-пакетах №6093426, №2063439, №2063440 із полімерного матеріалу (упаковка експерта), верхні частини яких зафіксовані клейкими стрічками синього кольору «Підрозділ Донецькій НДЕКЦ МВС до висновку експерта №СЕ-19/105-25/3419-ФХВР від 11.03.2025…» було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №120250522600000071 від 05.02.2025 року та зберігаються в камері схову СВ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (т. 2 а.с. 139).
Таким чином, суд виснує, що показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які вони надали у судовому засіданні, в частині того, що 05.02.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , саме обвинувачений ОСОБА_17 здійснював постріли з закріпленої за ним зброї, а саме з автомата «АКМ» № НОМЕР_3 , 1960 р.в. калібру 7,62мм, підтверджується вищезазначеним висновком експерта від 11.03.2025 року №СЕ-19/105-25/2419-ФХВР, і не заперечується самим обвинуваченим ОСОБА_17 .

Постановою слідчого СВ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 05.02.2025 року кофту флісову з логотипом «кarritor», штани спортивні з логотипом «Nike» синього кольору, які упаковано до коробу з пояснювальними написами та підписами, було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №120250522600000071 від 05.02.2025 року та передано на зберігання до кабінету № 4 СВ ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (т. 2 а.с.197-198). 

Згідно з ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 року накладено арешт на тимчасове вилучене 05.02.2025 року майно, а саме: флісову кофту з довгим рукавом з логотипом «кarritor», штани спортивні синього кольору з логотипом «Nike», які упаковано до коробу з пояснювальними написами та підписами (т. 2 а.с. 206-208).

Суд був позбавлений можливості допитати свідка ОСОБА_19 безпосередньо у судовому засіданні, оскільки останній зник безвісти 10.07.2025 року в н.п. Андріївка Бахмутського району Донецької області, виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, що підтверджується Сповіщенням сім`ї №131/2025 від 11.07.2025 року (т. 4 а.с. 163).

За клопотанням прокурора у судовому засіданні був досліджений протокол допиту свідка ОСОБА_19 під час досудового розслідування із застосуванням відеозйомки, згідно з яким останній пояснив, що він з 05.03.2024 року проходить військову службу. 04.02.2025 року о 23:52 йому зателефонував його знайомий ОСОБА_15 та попросив приїхати і забрати його. Приблизно о 00:30 год. вони разом з ОСОБА_16 приїхали в с. Кіндратівка. Руді ( ОСОБА_15 ) зустрів їх, провів на кухню, запросив за стіл. На столі була їжа та горілка. Вони разом з іншими військовослужбовцями повечеряли. Приблизно о 01:30 год. вони почали збиратися додому, вийшли на вулицю. Корольков Сергій запустив двигун, щоб прогріти автомобіль. Він вийшов, щоб справити природні потреби. Він стояв спиною до хлопців. Потім він повернувся, його вдарив ОСОБА_17 кулаком по щелепі. Він повалив ОСОБА_17 на дорогу, вони почали боротися. ОСОБА_28 його відтягнув. ОСОБА_17 побіг до будинку. Вони стояли біля машини. Потім вони сіли в автомобіль, хотіли рухатись, але почалась стрілянина. Куля через паркан влетіла в авто. Він не бачив хто саме стріляв, але догадався, що це ОСОБА_17 . Кулі пролітали повз машину. Одна куля влучила в ОСОБА_15 . Він почав тікати, ОСОБА_17 стріляв у його бік. Він встиг повідомити побратиму (т. 4 а.с. 165-171).

Відповідно до ч. 11 ст. 615 КПК України показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.
24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан, який продовжує діяти і на сьогоднішній день. 
Оскільки, допит свідка ОСОБА_19 фіксувався за допомогою відеокамери Panasonic HC-W 260 , до протоколу допиту свідка ОСОБА_19 долучений диск My media My CD-R 700 MB52x speed 80 min, який був досліджений безпосередньо у судовому засіданні, то суд уважає можливим на підставі ч. 11 ст. 615 КПК України використати його як доказ, надавши йому оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності. 
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 05.02.2025 року за участю свідка ОСОБА_19 та з застосуванням відео зйомки, встановлено, що 04.02.2025 року коли він приїхав до будинку АДРЕСА_2 , вони знаходились у кухні. ОСОБА_29 перебував у сусідній кімнаті і до них не заходив. Жодних конфліктів не було. Потім свідок ОСОБА_19 за допомогою статистів вказав місце, куди він відійшов, щоб справити свої природні потреби, додавши, що стояв спиною до інших військовослужбовців. Далі, коли він почав повертатися, то військовослужбовець ( ОСОБА_17 ) наніс йому один удар кулаком у щелепу. Свідок ОСОБА_19 продемонстрував на статисті, як він повалив ОСОБА_17 на землю та вони почали боротися. Далі ОСОБА_19 пояснив, що до нього підійшов ОСОБА_28 та продемонстрував на статисті, як той почав його відтягувати. Далі свідок ОСОБА_19 за допомогою статистів розсадив всіх в авто, а саме ОСОБА_30 сів на водійське місце, Руді поруч з ОСОБА_31 на переднє пасажирське, а він позаду Руді. В той час як ОСОБА_30 завів авто, почались постріли і він почув як ОСОБА_26 почав кричати. Зі слів ОСОБА_32 відбувались цілеспрямовано по автомобілю, в якому вони перебували, бо було чутно, як кулі пролітають, а також було зрозуміло, що постріли відбувались з боку будинку АДРЕСА_2 . За час коли постріли припинились, всі встигли вийти з авто. За допомогою статистів, свідок ОСОБА_19 вказав, що ОСОБА_26 відбіг до забору, ОСОБА_30 підбіг до нього та почав кричати, що «Руді – 300». Далі свідок ОСОБА_19 пояснив, що коли він вибіг, то почув, що кулі летіли в його бік, через що він почав бігти далі від будинку, де у безпечному місці зателефонував командиру (т. 3 а.с. 19-26).
Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Аналізуючи показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які вони надали у судовому засіданні, то суд виснує, що вони узгоджуються між собою та не суперечать показанням, які вони надавали 05.02.2025 року під час проведення слідчих експериментів за їх участю (т. 2 а.с. 225-230; т. 2 а.с. 232-238; т. 2 а.с. 244-249; т. 3 а.с. 2-9; т. 3 а.с. 204-212).
Суд встановив, що зміст слідчих експериментів зафіксованих на відеоносіях, відповідають змісту на паперовому носії. Заяв, скарг, зауважень та клопотань від учасників слідчої дії не надходило. Відеозаписи слідчих експериментів долучені до матеріалів кримінального провадження і були дослідженні безпосередньо у судовому засіданні.
Аналізуючи показання свідка ОСОБА_19 , які він надавав під час досудового розслідування а також його показання під час слідчого експерименту 05.02.2025 року, то суд виснує, що не суперечать один одному, а також узгоджуються з показаннями потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які вони надали у судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 узгоджуються між собою, є логічними та послідовними, не викликають сумнівів у їх достовірності, а також не суперечать іншим дослідженим у судовому засіданні доказам, що дає змогу суду визнати їх правдивими і такими, що можуть бути покладені в основу вироку при встановленні винуватості обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при обставинах вказаних у вироку. Підстав для обмови обвинуваченого ОСОБА_17 , судом не встановлено, оскільки жодних конфліктів з вищевказаними військовослужбовцями у останнього не було. 

Оцінюючи досліджені судом письмові докази, кожний окремо та у сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, такими, що узгоджуються між собою, та достатніми, щоб покласти їх в основу вироку. Будь-яких протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено.

Разом з тим, суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_17 , які він надав у судовому засіданні, у частині того, що 05.02.2025 року, він, знаходячись у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 здійснював постріли з закріпленої за ним автоматичної зброї АКМ НОМЕР_3 1960 р. вгору під кутом 60-70 градусів, і лише 2 випадкових постріли були здійсненні у бік хвіртки, коли він впав на землю, перечепившись за щось, оскільки ці показання спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , показання яких визнані судом правдивими, які стверджували, що саме перші постріли були здійсненні обвинуваченим ОСОБА_17 в бік автомобіля марки «Dacia Duster», д.н.з. НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_16 , і знаходився за межами вищевказаного домоволодіння за парканом. 
Щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_17 тілесних ушкоджень, а саме: садно правового передпліччя, крововилив 1 пальця правої стопи, які були виявлені судово-медичним експертом на підставі даних судово-медичного освідування (висновок судово-медичної експертизи №3 від 05.02.2025 року, т.3 а.с.87-88), то на думку суду, вони жодним чином не спростовують вищезазначені показання потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_19 .

Враховуючи вищезазначене, позицію обвинуваченого ОСОБА_17 спрямовану на часткове визнання своєї винуватості, суд розцінює, як засіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнути відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року наголошує, що при оцінки доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумнім сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
З огляду на вищевикладене, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наданий на дослідження суду, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, проводячи судовий розгляд в межах пред`явленого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_17 у пред`явленому обвинуваченні поза розумним сумнівом доведена і його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя в момент заподіяння, а також за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї. 
Суд не може погодитись з позицією захисту про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_17 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України з наступних підстав.
Безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших поза юридичних чинників і полягає в підтриманні усталених правил співжиття.
Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
Касаційний кримінальний суд у постанові від 27 червня 2022 року в справі №165/8/2885/19 наголосив, що хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Особливість мотиву хуліганства (явна неповага до суспільства) полягає у причинній зумовленості. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою винятковість, протиставити себе іншим чи з самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і встановлених у суспільстві правил поведінки. 
Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті ст. 296 КК України визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.
За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину. 
Під мотивом явної неповаги до суспільства слід вважати нахабно виявлене, очевидне для потерпілих та інших осіб, зневажливе ставлення винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності.
Ця ознака однаково характеризує як об`єктивну сторону хуліганства – грубе порушення громадського порядку, так і його суб`єктивну сторону - хуліганські мотиви вчинення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду в справі №288/1158/16-к зазначено, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи. Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. 
Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Відповідно до фактичних обставин справи, встановлених на підставі безпосередньо здобутих судом доказів, у судовому засіданні було встановлено, що 05.02.2025 року приблизно о 03 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_17 після конфлікту з раніше незнайомим військовослужбовцем ОСОБА_19 , який він сам і спровокував, використовуючи незначний привід для цього, як зухвалий виклик соціальному оточенню, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, діючи умисно, з особливою зухвалістю, з метою самоствердження за рахунок приниження інших осіб, без будь-якої необхідності, здійснив не менше 10 (десяти) хаотичних пострілів з ввіреної йому автоматичної зброї АКМ ХЮ 8721 1960 р. в бік автомобіля марки «Dacia Duster» д.н.з. НОМЕР_4 , який належав потерпілому ОСОБА_16 та знаходився за межами території домоволодіння АДРЕСА_2 , на вулиці за парканом, в якому в той час знаходились військовослужбовці ОСОБА_19 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , чим створив реальну загрозу для їх життя та здоров`я, пошкодив чуже майно, а саме автомобіль марки «Dacia» моделі «Duster» д.н.з. НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_16 , а також порушив спокій та нормальні умови життя та побуту мешканців с. Кіндратівка Краматорського району Донецької області.

Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки поведінки обвинуваченого ОСОБА_17 свідчать про те, що вона не була зумовлена особистою неприязню до потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з якими у нього до цього не було жодних конфліктів, а була зумовлена саме бажанням протиставити себе суспільству та продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Відсутність особистого мотиву посягання на потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , на думку суду, є головним критерієм відмежування хуліганства як кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_17 були поєднані з очевидним для нього грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю.
На переконання суду, обвинувачений ОСОБА_17 діяв з особливою зухвалістю, яке виражалась у нахабному поводженні, буйстві, поєднаним з насильством та використанням вогнепальної зброї, пошкодженням чужого майна, порушенням спокою місцевих мешканців с. Кіндратівка Краматорського району Донецької області, оскільки такі дії супроводжувались використанням вогнепальної зброї у нічний час доби у населеному пункті.
Мотивом вчинення цього кримінального правопорушення стало явна неповага до суспільства.

Суд також не може погодитись з позицією захисту та обвинуваченого ОСОБА_17 , що дії останнього необхідно кваліфікувати не за ч. 1 ст. 121 КК України, а за ст. 128 КК України, а саме як необережне тяжке тілесне ушкодження, так як прямого умислу на спричинення потерпілому ОСОБА_15 тяжких тілесних ушкоджень у ОСОБА_17 не було, з огляду на наступне. 

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 КК України, характеризується умисною виною. Умисел при цьому може бути як прямим, так і непрямим.
Як зазначено в ч. 3 ст. 24 КК України, непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

На переконання суду, обвинувачений ОСОБА_17 умисно здійснюючи постріли з закріпленої за ним вогнепальної зброї, а саме з модернізованого автомату Калашнікова (АКМ) № НОМЕР_3 , 1960 року виготовлення, в бік автомобіля, в якому знаходились інші військовослужбовці, як досвідчений військовий, який проходить військову службу з 2016 року, усвідомлював протиправний характер своєї поведінки, свідомо допускав суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень від пострілів, і хоча і не бажав їх настання, але свідомо припускав такі наслідки. При цьому тяжкість цих наслідків у свідомості обвинуваченого ОСОБА_17 не була конкретизована, що свідчить про наявність у його діях непрямого умислу. У таких випадках, особа має відповідати за ту шкоду, яка фактично була заподіяна, а саме умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Тому дії обвинуваченого ОСОБА_17 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України вірно.

Суд уважає, що обвинувачений ОСОБА_17 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень іншим військовослужбовцям, і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання їх настання.
Цей висновок суду підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №139 від 24.03.2025 року, згідно якого ОСОБА_17 в період інкримінованих йому діянь будь-який психологічний розлад не виявляв і даний час також не виявляє.
За своїм психічним станом під час інкримінованих йому діянь він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т. 3 а.с. 218-220).
Сумнівів щодо осудності обвинуваченого ОСОБА_17 суд не має.

Разом з тим, суд уважає, що прокурором у судовому засіданні не було доведено, що у обвинуваченого ОСОБА_17 після припинення військовослужбовцями ОСОБА_20 та ОСОБА_21 конфлікту між ним та військовослужбовцем ОСОБА_19 , виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень учасникам події, оскільки судом було встановлено що останній діяв з непрямим умислом, що підтверджується показаннями потерпілих та свідків, які були допитані безпосередньо у судовому засіданні.
Суд також уважає, що прокурором у судовому засіданні не було доведено, що обвинувачений ОСОБА_17 вчиняв кримінальні правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи № 2199 від 25.02.2025 року при судово-токсикологічному дослідженні газохроматографічним методом в доставлених зразках крові від ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , етиловий спирт – не виявлено (т. 3 а.с.116-118), а тому обвинувачення у цій частині підлягає виключенню.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 25.02.2025 року об`єкти дослідження, а саме: пакет з полімерного матеріалу опечатаний паперовою биркою, в середині якого знаходиться два вакутайнера, в яких було доставлено зразки крові від гр. ОСОБА_17 , після дослідження (вакутайнер №1 – залишки крові в об`ємі 6,0мл, вакутайнер № 2 – залишки крові в в об`ємі 6,0мл), визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №12025052260000071 від 05.02.2025 року (т. 3 а.с. 119).
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Згідно абзацу 2 пункту 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року (в ред. Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 року) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_17 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, той факт, що він раніше не судимий, є військовослужбовцем, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений (т.4 а.с.51), має на утриманні одну неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.4. а.с. 52) та одну малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 4 а.с. 53), є військовослужбовцем, за місцем проходження служби характеризується негативно, авторитетом серед колективу не користується (т. 4 а.с. 60), за місцем проживання характеризується задовільно, скарг від сусідів не надходило (т. 4 а.с. 66).
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не установлено. 

Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, позиції потерпілих щодо міри покарання, даних про особу винного, приймаючи до уваги те що обвинувачений ОСОБА_17 вперше вчинив умисні тяжкі злочини, спричинену потерпілим шкоду добровільно не відшкодував, приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у межах санкцій ч. 1 ст. 121 та ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у виді реального позбавлення волі, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_17 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства. 
Підстави для призначення ОСОБА_17 покарання із застосуванням ст. 69 КК України або звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, відсутні.
На думку суду такий вид покарання є справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_17 був затриманий 05 лютого 2025 року о 17 год. 25 хв. (т. 3 а.с. 37-41).
Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2025 року підозрюваному ОСОБА_17 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 05.04.2025 року (т. 3 а.с. 105-107).
Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2025 року підозрюваному ОСОБА_17 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.05.2025 року.
Під час судового провадження ухвалами Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської обвинуваченому ОСОБА_17 було неодноразово продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд вважає, що запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_17 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, необхідно залишити без змін.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_17 в строк відбування покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив цивільний позов в інтересах держави в особі Військово-медичного клінічного центру Західного регіону до ОСОБА_17 про відшкодування витрат, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_15 (т. 1 а.с. 77-82).
У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_17 на користь Військово-медичного клінічного центру Західного регіону витрати на лікування потерпілого ОСОБА_15 у сумі 44 385 грн. 64 коп., оскільки ці витрати підтверджуються документально.

У судовому засіданні цивільний відповідач ОСОБА_17 позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про відшкодування витрат, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_15 визнав повністю.

Розглядаючи позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Військово-медичного клінічного центру Західного регіону до ОСОБА_17 про відшкодування витрат, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_15 , суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. 
Оскільки розмір витрат, які були витрачені на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_15 документально підтверджені довідкою про вартість лікування, лікарськими призначеннями та іншими документами, які долучені до позову (т. 1 а.с. 83-90) та не оспорюються цивільним відповідачем ОСОБА_17 , то суд виснує, що позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про відшкодування витрат, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_15 підлягає задоволенню у повному обсязі.

До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_15 заявив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_17 про стягнення моральної шкоди в наслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому вказав, що внаслідок вчиненого останнім кримінального правопорушення, йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у самому факті спричинення тілесних ушкоджень, тривале лікування, порушення повсякденного устрою життя. Отримані ним тілесні ушкодження внаслідок протиправних дій відповідача, унеможливлюють його повернення до виконання обов`язків військовослужбовця, що додатково спричиняє йому моральні страждання. Обвинувачений ОСОБА_17 будь-яких вибачень за вчинення кримінального правопорушення йому не приніс, хоча мав таку можливість, від чого він відчуває постійний душевний біль, нервове переживання за себе та свою сім`ю, стривоженість та моральний дискомфорт. Це виражається в емоційних спалахах, викликає дратівливість, збудливість. Завдану моральну шкоду він оцінює у 2 000 000 грн. (т. 1 а.с. 98).

У судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_15 підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, просив суд стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_17 моральну шкоду у розмірі 2 000 000 грн. 
У судовому засіданні цивільний відповідач ОСОБА_17 позовні вимоги ОСОБА_15 визнав частково у сумі 150 000 грн., пояснивши, що не мав наміру завдати останньому шкоду, а також у нього відсутні кошти для відшкодування моральної шкоди у такому розмірі. 
Розглядаючи позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_15 про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_17 моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Основними умовами пред`явлення цивільного позову в кримінальному процесі є подання позовної заяви; процесуальна правоздатність позивача; відсутність винесеного судом рішення за тією ж підставою та предметом позову.

Так, згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. При цьому, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 
Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч. 1 ст. 1177 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд звертає увагу, що відповідно до положень ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю.

Практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питання відшкодування моральної шкоди свідчить про те, що оцінка такої шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. При цьому судова практика має забезпечувати правову визначеність у питанні щодо компенсацій за вчинення аналогічних правопорушень.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку і знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року).

Як зазначено в п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. 
Згідно з п. 9 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що діями обвинуваченого ОСОБА_17 потерпілому ОСОБА_15 було завдано моральну шкоду у вигляді душевних переживань та страждань, перенесених ним у зв`язку з отриманням вогнепального поранення обох ніг та тривалим лікуванням, в результаті чого були порушенні його нормальні життєві зв`язки. Також, суд враховує стан здоров`я потерпілого ОСОБА_15 , якому були заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.
Суд звертає увагу, що потерпілий ОСОБА_15 є військовослужбовцем, який безпосередньо брав участь у захисті Батьківщини в зоні проведення активних бойових дій, однак отримані ним тілесні ушкодження, внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_17 , унеможливлюють його повернення до виконання обов`язків військовослужбовця, що додатково спричиняє йому моральні страждання. 

Суд виснує, що такі душевні та моральні страждання, які зазнав потерпілий ОСОБА_15 , неможливо оцінити матеріальним виміром, проте суд вважає за необхідне встановити адекватну матеріальну сатисфакцію завданій моральній шкоді. 
Верховний Суд у своєї постанові від 23.10.2024 року у справі № 293/174/23 зазначив, що розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи, має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її збагачення.

Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування завданої моральної шкоди потерпілому ОСОБА_15 , суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_17 , перенесений потерпілим фізичний біль від завданих тілесних ушкоджень, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, глибину душевних страждань та їх тривалість, стан здоров`я потерпілого, потребу у подальшому тривалому лікуванні та відновленні після поранення, а також приймаючи до уваги пасивну поведінку обвинуваченого ОСОБА_17 щодо добровільного відшкодування спричиненої шкоди, який протягом тривалого часу жодних спроб для відшкодування потерпілому заподіяної шкоди у добровільному порядку не вживав, суд, враховуючи вимоги виваженості, розумності і справедливості, оцінює завдану моральну шкоду потерпілому ОСОБА_15 в розмірі 200 000 грн. 00 коп. Саме така сума відшкодування моральних страждань потерпілому, на переконання суду, буде відповідати адекватним моральним стражданням і переживанням, яких він зазнав у результаті вчиненого кримінального правопорушення. 
Таким чином, суд виснує, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_15 про стягнення моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню у сумі 200 000 грн. 00 коп. 

Під час досудового розслідування були понесені витрати, пов`язані з залученням експертів для проведення експертиз, зокрема:
-судової транспортно-товарознавчої експертизи №610 від 25.02.2025 року, вартість якої складає 16115 грн. 04 коп. (т.3 а.с.148);
-судової експертизи зброї №СЕ-19/105-25/1779-БЛ від 28.02.2025 року, вартість якої складає 6367 грн. 20 коп. (т. 3 а.с. 128);
-судової експертизи дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №СЕ-19/105-25/2419-ФХВР від 11.03.2025 року, вартість якої складає 4377 грн. 45 коп. (т. 3 а.с. 178).
Суд вважає, що ці витрати відносяться до процесуальних витрат і на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України повинні бути стягнуті з обвинуваченого ОСОБА_17 на користь держави.
Питання речових доказів суд уважає необхідним вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Арешт на тимчасово вилучене 05.02.2025 року майно, а саме: предмет схожий на автоматичну зброю НОМЕР_8 1 шт, предмет схожий на магазин 1 шт, предмети схожі на патрони 7,62х39 мм – 3 шт, предмети схожі на гільзи патронів 7,62х39 мм – 11 (одинадцять) штук, предмет схожий на оболонку кулі, автомобіль марки «Dacia Duster», коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_10 , який перебуває у власності гр. ОСОБА_16 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 ; чохол з переднього правого сидіння зі слідами РБК, який вилучено та упаковано до паперового коробу (пакет№1), флісову кофту з довгим рукавом з логотипом «кarritor», штани спортивні синього кольору з логотипом «Nike», які упаковано до коробу з пояснювальними написами та підписами, суд уважає необхідним скасувати. 

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. 
ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на шість років. 
На підставі ч.1 ст.70 КК України покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити шляхом часткового складання призначених покарань, призначивши ОСОБА_17 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_17 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін та тримати його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованого у АДРЕСА_4 .
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_17 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 05 лютого 2025 року. 
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_17 в строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, з моменту його затримання, тобто з 05 лютого 2025 року по день ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі. 
Речові докази:
- предмети схожі на гільзи патронів 7,62х39 мм – 11 (одинадцять) штук, предмет схожий на оболонку кулі, змив на потожирову речовину зі спускового гачка АКМ НОМЕР_8 , змив зі сліду РБК на майданчику, змив на потожирову речовину з цівки АКМ ХЮ 8721-1960, чохол з переднього правого сидіння зі слідами РБК, змив зі сліду РБК на порозі автомобіля під лівими передніми дверцятами, 3 марлевих тампона в паперових згортках, первинна упаковка, кофта чорного кольору в картонній коробці з логотипом «кarritor», штани спортивні з логотипом «Nike» синього кольору – знищити;
- автомат «АКМ» № НОМЕР_8 магазин, дванадцять гільз, протяжка каналу ствола – повернути командиру військової частині НОМЕР_1 ;
- автомобіль марки «Dacia Duster», коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_16 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 – вважати повернутим потерпілому ОСОБА_16 .

Стягнути з ОСОБА_17 на користь держави в особі Київського відділення ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №610 від 25.02.2025 року, у сумі 16 115 (шістнадцять тисяч сто п`ятнадцять) грн. 04 коп. 
Стягнути з ОСОБА_17 на користь держави в особі Донецького НДЕКЦ МВС України документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/105-25/1779-БЛ від 28.02.2025 року, у сумі 6 367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн. 20 коп., для проведення судової експертизи дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №СЕ-19/105-25/2419-ФХВР від 11.03.2025 року, у сумі 4 377 (чотири тисячі триста сімдесят сім) грн. 45 коп.
Стягнути з ОСОБА_17 на користь потерпілого ОСОБА_15 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_5 ) моральну шкоду у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_17 на користь держави в особі Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (79010, Львівська область, м. Львів, вул. Личаківська, буд. 26 Код ЄДРПОУ 0816077) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_15 у сумі 44 385 (сорок чотири тисячі триста вісімдесят п`ять) грн. 64 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 року на тимчасове вилучене 05.02.2025 року майно, а саме: предмет схожий на автоматичну зброю НОМЕР_8 1 шт, предмет схожий на магазин 1шт, предмети схожі на патрони 7,62х39 мм – 3 шт, предмети схожі на гільзи патронів 7,62х39 мм – 11 (одинадцять) штук, предмет схожий на оболонку кулі – скасувати.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 року на тимчасове вилучене 05.02.2025 року майно, а саме: автомобіль марки «Dacia Duster», коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_10 , який перебуває у власності гр. ОСОБА_16 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 ; чохол з переднього правого сидіння зі слідами РБК, який вилучено та упаковано до паперового коробу (пакет№1) – скасувати.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 року на тимчасове вилучене 05.02.2025 року майно, а саме: флісову кофту з довгим рукавом з логотипом «кarritor», штани спортивні синього кольору з логотипом «Nike», які упаковано до коробу з пояснювальними написами та підписами – скасувати. 

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. 

Вирок суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не було подано апеляційну скаргу.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку в суді, а обвинуваченим ОСОБА_17 – в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1