Справа № 708/406/26
Провадження № 2/708/378/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області одноособово у складі головуючого судді Попельнюха А. О. розглянув у приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та

ВСТАНОВИВ:
ТОВ "Свеа фінанс" через свою представницю – за довіреністю Паладич А. О. із використанням системи "Електронний суд" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 41 500,00 грн.
В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 07.02.2022 між ТОВ "Партнер фінанс" та ОСОБА_1  був укладений кредитний договір № 2/61918369.
Відповідно до розділу І договору кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі, встановленому цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит кредитодавцю та сплатити проценти, а також інші платежі за договором у порядку та строки, передбачені цим договором. Сума кредиту за договором становить 5 000,00 грн. Кредит наданий строком на 365 днів. Оскільки договір є відплатним ним передбачена нарахування платежів на користь кредитодавця, а саме: комісії за видачу кредиту (у фіксованому розмірі 1 400,00 грн) і проценти за договором у розмірі 2,00 % від суми кредиту на день. 
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні платежі з простроченням дати їх сплати, а також сплачуючи передбачені договором платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення заборгованості. 
28.12.2023 між ТОВ "Партнер фінанс" та ТОВ "Росвен інвест Україна" (яке в подальшому змінило назву на ТОВ "Свеа фінанс") був укладений договір факторингу № 01.02-91/23, відповідно до умов якого до ТОВ "Свеа фінанс" перейшло право вимоги до відповідача. 
Відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту належним чином не виконує, у зв`язку із чим заборгованість перед позивачем становить41 500,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5 000,00 грн, заборгованості за відсотками в сумі 35 100,00 грн та заборгованості за комісією в сумі 1 400,00 грн. 
Тому позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1  зазначену заборгованість та понесені ним судові витрати.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 17.04.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду без виклику (повідомлення) сторін.
Під час підготовки справи до судового розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_1 правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних заяв або клопотань суду не надав.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши наявні у справі докази, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Правовідносини, що виникли між сторонами спору, є договірними відносинами, пов`язаними із отриманням позики та відповідальністю за порушення взятих на себе позичальником зобов`язань, тому до їх правового врегулювання застосуванню підлягають норми Розділу ІІ «Загальні положення про договір» та Глави 71 Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» Книги П`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України.
Також, під час розгляду вказаної цивільної справи суд ураховує загальні засади цивільного судочинства, зокрема принцип змагальності сторін, нормативне визначення якого надано у статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій, покладено на кожну із сторін.
Аналізуючи заявлені позовні вимоги та їх правове обґрунтування, суд дійшов висновку, що першочерговому дослідженню під час розгляду даної справи та ухвалення рішення підлягає питання укладення кредитного договору № 2/61918369 від 07.02.2022 з метою встановлення моменту можливого виникнення цивільних прав та обов`язків у сторін та визначення їх обсягу. 
Статтею 1054 Цивільного кодексу України регламентовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" (Закон № 1734-VII) договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1734-VII договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 
Статтею 205 Цивільного кодексу України визначені вимоги до форми правочину, відповідно до вказаної норми регламентовано, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
На підтвердження факту укладення між ТОВ "Партнер фінанс" та відповідачем ОСОБА_1 договору позивачем надана суду паперова копія кредитного договору № 2/61918369 від 07.02.2022. 
Аналізуючи умови наданого позивачем договору суд установив, що згідно з умовами договору ТОВ "Партнер фінанс" надає позичальнику кредит у розмірі 5 000,00 грн, а позичальник зобов`язувався повернути кредит кредитодавцю та сплатити проценти, а також інші платежі за договором у порядку та строки, передбачені цим договором, зокрема графіком платежів. Кредит наданий строком на 365 днів. Комісія за видачу кредиту складає 28,00 %, що становить 1 400,00 грн. 
За користування кредитом позичальник відповідно до п. 2.1. договору повинен сплачувати кредитодавцю проценти за договором за фіксованою ставка 730,0 % річних, тобто 2,0 % від суми кредиту (залишку суми кредиту) за кожен день користування кредитом в межах строку, передбаченого п. 1.4. та п. 2.2. договору у порядку, розмірі та строки, встановлені в графіку платежів, що у загальному розмірі становить 35 100,00 грн. 
Нарахування процентів на суму кредиту починається з 15-го дня користування кредитом.
Відповідно до п. 3.1. кредитного договору № 2/61918369 від 07.02.2022 кредитодавець надає кредит шляхом передачі готівкових коштів позичальнику у день укладення договору.
Таким чином, умовами кредитного договору визначено, що кошти надаються товариством у готівковій формі шляхом їх передачі позичальнику у день укладення договору. 
Визначення договору позики надано законодавцем у статті 1046 Цивільного кодексу України, відповідно до якого за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як установлено судом, умови договору від 07.02.2022 передбачають надання кредиту шляхом передачі готівкових коштів позичальнику, тобто у даному випадку відповідачеві ОСОБА_1 . 
Натомість позивачем не надані суду належні, допустимі і достатні докази на підтвердження фактичного надання відповідачеві ОСОБА_1 визначеної умовами договору суми кредиту. 
Ураховуючи наведене, суд позбавлений можливості визначити на яку суму між сторонами спору виникли боргові зобов`язання, момент їх виникнення, що у свою чергу впливає на розрахунок розміру відсотків за користування грошовими коштами.
Наданий суду розрахунок заборгованості не спростовує наведених висновків, оскільки за своєю правовою природою є лише односторонніми математичними розрахунками, які в силу положень статті 11 Цивільного кодексу України не є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
За таких обставин суд дійшов висновку, що сукупність наданих доказів не доводить факту передання грошових коштів відповідно до умов укладеного договору відповідачеві, що є підставою для визнання такого договору неукладеним відповідно до вимог статті 1046 ЦК України, у зв`язку із чим під час розгляду справи судом не встановлений момент виникнення у сторін такого договору взаємних прав та обов`язків, зокрема обов`язку у ОСОБА_1 повернути позику та сплатити відсотки за користування нею, та, відповідно, права первісного кредитора вимагати від відповідача повернення суми позики, сплати відсотків за користування нею і виконання усіх інших зобов`язань, визначених умовами договору від 07.02.2022.
За своєю правовою природою відступлення права вимоги є підставою заміни кредитора у зобов`язанні, тобто є правочином, на підставі якого до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. ст. 512, 514 ЦК України). Відповідно, відображення у реєстрі боржників заборгованості боржника не може бути єдиною правовою підставою виникнення у нього боргових зобов`язань перед новим кредитором, оскільки відповідно до положень статті 519 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.
За таких обставин укладення між ТОВ "Партнер фінанс" як первісним кредитором та ТОВ "Росвен інвест України" (після зміни найменування ТОВ "Свеа фінанс" як новим кредитором договору факторингу № 01.02-91/23 від 28.12.2023 не може бути правовою підставою виникнення боргових зобов`язань у ОСОБА_1 без доведення факту виникнення між сторонами первісного договору боргових правовідносин. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.
З урахуванням наведеного, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 203, 205, 509, 512, 514, 625, 626, 638, 1046, 1054, ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10-12, 13, 76-84, 89, 141, 259, 258-268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Відмовити у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники та їх адреси:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Свеа фінанс" (код ЄДРПОУ: 37616221, місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8);
Представниця позивача: Паладич Аліна Олександрівна (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8);
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстр.: АДРЕСА_1 ).

Суддя    Андрій ПОПЕЛЬНЮХ