Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/885/26
Провадження № 2/542/663/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю:
секретаря судового засідання – Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

04 травня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі також – позивач, ТОВ «Споживчий центр»)через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також – відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10.08.2025 - 100001503 від 10 серпня 2025 року в розмірі 21790 гривень.
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 травня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 46) позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 47).
Ухвалою суду від 18 червня 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 10 серпня 2025 року укладено кредитний договір (оферти) № 10.08.2025 - 100001503, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 10 серпня 2025 року, строком на 217 днів, до 14 березня 2026 року, із фіксованою незмінною процентною ставкою «Стандарт» – 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів та, за фіксованою незмінною процентною ставкою «Економ» – 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт».
Вказаний договір також передбачав нарахування комісії, пов`язаної з наданням кредиту, – 9% від суми Кредиту, що дорівнює 270 грн 00 коп. та нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості – 270 грн 00 коп. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.
Позивачем зазначено, що 09 вересня 2025 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 , було укладено додатковий договір, відповідно до якого сума кредиту з дати укладення додаткового договору становить 6000 грн 00 коп., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених у договорі (перший транш) та укладених додаткових договорах (чергові транші).
Відповідно до додаткового договору, відповідачу 09 вересня 2025 року надано кредит (2 транш) у розмірі 3000 грн, строком на 187 днів із дати його надання.
Вказаний додатковий договір також передбачав нарахування комісії, пов`язаної з наданням кредиту, – 9% суми другого траншу, що дорівнює 270 грн 00 коп. та нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка з дати укладення додаткового договору встановлюється у розмірі 540 грн 00 коп. та сплачується у тому черговому періоді (у черговому періоді № 2) у якому надається транш.
Крім того, у зв`язку зі збільшення суми кредиту розмір процентної ставки становить – 0,79%.
У подальшому, 13 жовтня 2025 року, між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 , було укладено додатковий договір, відповідно до якого сума кредиту з дати укладення додаткового договору становить 7500 грн 00 коп., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених у договорі (перший транш) та укладених додаткових договорах (чергові транші).
Відповідно до додаткового договору, відповідачу 09 вересня 2025 року надано кредит (3 транш) у розмірі 1500 грн, строком на 153 дні із дати його надання.
Вказаний додатковий договір також передбачав нарахування комісії, пов`язаної з наданням кредиту, – 9% суми третього траншу, що дорівнює 135 грн 00 коп. та нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка з дати укладення додаткового договору встановлюється у розмірі 675 грн 00 коп. та сплачується у тому черговому періоді (у черговому періоді № 3) у якому надається транш.
Крім того, у зв`язку зі збільшення суми кредиту розмір процентної ставки становить – 0,68%.
Позивачем зазначено, що відповідачем було здійснено заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: часткова сплата по кредитному договору, зокрема: 09 вересня 2025 року – 1200 грн та 10 жовтня 2025 року – 3200 грн 00 коп.
Крім цього, передбачено, що за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання підлягають стягненню відсотки, відповідно до статті 625 ЦК України.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.
Поряд із цим, ОСОБА_1 у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 21790 грн, чим порушені права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
З огляду на викладене, позивач звернувся до суду та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати.
Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 50). У позовній заяві позивач просив здійснювати розгляд справи без участі представника ТОВ «Споживчий центр» - за наявними в матеріалах справи доказами та не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 11-зі звороту- 12).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав.
Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 18 червня 2026 року, разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 06 травня 2026 року, які направлялись на зареєстровану адресу відповідача, були отримані останнім 13 травня 2026 року (а.с. 51).
Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.
Відповідно до змісту пункту 1 частини 6 статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.
В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 06 травня 2026 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористалась.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.
За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 10 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявкою до позичальника ТОВ «Споживчий Центр» на отримання кредиту в сумі 3000 грн строком на 217 днів, дата повернення кредиту – 14 березня 2026 року (а.с. 19-20).
10 серпня 2025 року ОСОБА_1 підписав пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферту), в якій визначені дата надання кредиту, сума кредиту кредитування, дата повернення, проценти, що відповідають встановленим у заявці, також визначені умови надання та повернення кредиту, права та обов`язки сторін (а.с. 16-19).
Відповідно до умов кредитного договору № 10.08.2025 - 100001503 (кредитної лінії) (оферти) ОСОБА_1 10 серпня 2025 року надано кредит у розмірі 3000 грн, строком на 217 днів із фіксованою процентною ставкою «Стандарт» – 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів та ставкою «Економ» у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт».
Крім того, відповідно до пунктів 8-9 заявки кредитного договору № 10.08.2025 - 100001503 (кредитної лінії) 10 серпня 2025року передбачено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту, складає 9% від суми кредиту, що дорівнює 270 грн 00 коп. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 270 грн 00 коп., у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів.
Згідно з пунктом 3.1. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) від 10 серпня 2025 року, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.
Згідно з пунктом 4.1. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) від 10 серпня 2025 року, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11хх-хххх-5285.
Відповідно до пункту 4.3. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) від 10 серпня 2025 року, днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця.
Згідно з пунктом 6.1. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) від 10 серпня 2025 року, позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплату процентів та комісії, процентів річних, шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії - у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) процентів річних, які можуть бути нараховані кредитодавцем за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких процентів.
Пунктом 7.6. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) від 10 серпня 2025 року, передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється в заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.
Відповідно до пункту 9.1. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) від 10 серпня 2025 року, у разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії(ій) у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених договором.
Відповідно до пункту 17 заявки кредитного договору № 10.08.2025 - 100001503 (кредитної лінії) 10 серпня 2025року передбачено, що сторони домовились, що позичальник, який прострочив виконання будь-якого грошового зобов`язання за договором, зокрема, зобов`язання зі сплати кредиту/його частини та/або процентів/їх частини та/або комісії(їй)/ її(їх) частини у терміни/строки, що передбачені договором, на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 170000% річних від суми заборгованості за весь час прострочення відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України (далі - «проценти річних»). Кредитодавець має право нараховувати вказані проценти річних, починаючи з першого дня прострочення виконання зобов`язання (в тому числі, якщо прострочення виконання виникло до закінчення строку, на який надається кредит) за кожен день прострочення його виконання. Базою нарахування вказаних процентів є сума простроченого грошового зобов`язання, зокрема, сума прострочених кредиту/його частини та/або процентів/їх частини та/або комісії(їй)/ її(їх) частини. Проценти річних не нараховуються на прострочені раніше нараховані проценти річних. При цьому сторони домовились, що у випадку, якщо розмір процентів річних, нарахованих за один день прострочення, перевищує 45 грн., за даним договором застосовується спеціальна договірна умова по зменшенню процентів річних за відповідний день, а саме розмір річних, які нараховуються за відповідний день, становить 45 грн. Також сторони домовились, що проценти річних не нараховуються, якщо сума простроченого грошового зобов`язання є меншою, ніж 100 грн. Сторони домовились, що кредитодавець має право вільно здійснювати своє право на застосування та отримання процентів річних, зазначених в даному пункті, як щодо повних сум процентів річних, так і щодо їх частин, як застосовуючи їх (повністю або частково), так і не застосовуючи, що є лише реалізацією кредитодавцем його права і не є зміною умов договору. Сукупна сума процентів річних та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань (якщо такі встановлені договором) на підставі даного договору, не може перевищувати максимальне обмеження цієї суми, встановленої законом. 
Вказаний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання грошових коштів у позику, що акцептована відповідачем 10 серпня 2025 року шляхом підписання електронним підписом.
Встановлено, що факт отримання коштів ОСОБА_1 підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. № 1-2804 від 28 квітня 2026 року, відповідно до якого вбачається, що 10.08.2025 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3000 грн 00 коп. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 829087445, призначення платежу: видача за договором кредиту № 10.08.2025 - 100001503 (а.с. 41).
В подальшому, судом установлено, що 09 вересня 2025 року ОСОБА_1 підписав примірну пропозицію про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) (а.с. 23-25).
Відповідно до пункту 1. примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) – сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до договору: 
сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить: 6000 грн. 00 коп., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1 транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші); 
за даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2 транш у розмірі 3000 грн 00 коп.; дата надання/видачі кредиту (2 траншу) – 09.09.2025. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (2 траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-5285. Днем надання кредиту (2 траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику: 4441-11XX-XXXX-5285. Строк, на який надається кредит (а саме: 2 транш) - 187 днів з дати його надання;
сторони домовились, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 2 траншу (частини суми кредиту) – 9% від суми 2 траншу (частини суми кредиту), що дорівнює 270 грн 00 коп.;
комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 540 грн. 00 коп., починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом;
- у зв`язку зі збільшенням суми кредиту змінюється розмір денної процентної ставки та її розрахунок, які з дати укладення даного додаткового договору становлять: 0,79% (денна процентна ставка), орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 14820 грн 00 коп., загальні витрати за споживчим кредитом - 8820 грн 00 коп.
Згідно з пунктом 2 примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) – процентна ставка, проценти, комісія за надання, встановлені договором, порядок їх нарахування не змінюються даним додатковим договором. Базою розрахунку для нарахування процентів є сума кредиту (усіх наданих траншів), яка надана та не повернута позичальником кредитодавцю. При цьому надання траншу не змінює процентну ставку, яка застосовується у тому черговому періоді, в якому надається транш, і проценти у відповідному черговому періоді рахуються шляхом множення залишку суми кредиту (усіх наданих траншів) на процентну ставку відповідного чергового періоду, у якому надається транш, яка у цьому черговому періоді є однаковою як до, так і після надання траншу.
Вказана примірна пропозиція про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) – звернення позичальника, акцептована відповідачем 09 вересня 2025 року шляхом підписання електронним підписом.
Встановлено, що факт отримання коштів ОСОБА_1 підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. № 1-2804 від 28 квітня 2026 року, відповідно до якого вбачається, що 09.09.2025 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3000 грн 00 коп. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 858536447, призначення платежу: видача за договором кредиту № 10.08.2025 - 100001503 (а.с. 40).
Також, судом установлено, що 13 жовтня 2025 року ОСОБА_1 підписав примірну пропозицію про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) (а.с. 25-зі звороту-27).
Відповідно до пункту 1. примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) – сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до договору: 
сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить: 7500 грн. 00 коп., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1 транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші); 
за даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 3 транш у розмірі 1500 грн 00 коп.; дата надання/видачі кредиту (3 траншу) – 13.10.2025. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (3 траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-5285. Днем надання кредиту (3 траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику: 4441-11XX-XXXX-5285. Строк, на який надається кредит (а саме: 3 транш) - 153 дні з дати його надання;
сторони домовились, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 3 траншу (частини суми кредиту) – 9% від суми 3 траншу (частини суми кредиту), що дорівнює 675 грн 00 коп.;
комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 135 грн. 00 коп., починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом;
- у зв`язку зі збільшенням суми кредиту змінюється розмір денної процентної ставки та її розрахунок, які з дати укладення даного додаткового договору становлять: 0,69% (денна процентна ставка), орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 14290 грн 00 коп., загальні витрати за споживчим кредитом - 7290 грн 00 коп.
Згідно з пунктом 2 примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) – процентна ставка, проценти, комісія за надання, встановлені договором, порядок їх нарахування не змінюються даним додатковим договором. Базою розрахунку для нарахування процентів є сума кредиту (усіх наданих траншів), яка надана та не повернута позичальником кредитодавцю. При цьому надання траншу не змінює процентну ставку, яка застосовується у тому черговому періоді, в якому надається транш, і проценти у відповідному черговому періоді рахуються шляхом множення залишку суми кредиту (усіх наданих траншів) на процентну ставку відповідного чергового періоду, у якому надається транш, яка у цьому черговому періоді є однаковою як до, так і після надання траншу.
Вказана примірна пропозиція про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) – звернення позичальника, акцептована відповідачем 13 жовтня 2025 року шляхом підписання електронним підписом.
Встановлено, що факт отримання коштів ОСОБА_1 підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. № 1-2804 від 28 квітня 2026 року, відповідно до якого вбачається, що 13.10.2025 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 1500 грн 00 коп. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 890499280, призначення платежу: видача за договором кредиту № 10.08.2025 - 100001503 (а.с. 42).
З позовної заяви вбачається, що відповідачем було здійснено часткову сплату по кредитному договору, зокрема: 09 вересня 2025 року – 1200 грн та 10 жовтня 2025 року – 3200 грн 00 коп.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 10.08.2025 – 100001503 від 10 серпня 2025 року, станом на 27 квітня 2026 року, вбачається, що заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором складає: 7000 грн 00 коп. – основний борг, 6480 грн 00 коп. – залишок відсотків, 7500 грн 50 коп. – залишок відсотків за ст. 625 ЦК України, 810 грн 00 коп. – залишок комісій. Із наданого розрахунку встановлено, що відсотки по кредиту нараховані за період із 10 серпня 2025 року по 14 березня 2026 року (а.с. 29-31).
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання відповідно до кредитного договору № 10.08.2025 - 100001503 від 10 серпня 2025 року виконало в повному обсязі.
В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту.
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору, за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 21790 грн.
Із огляду на викладене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом.
Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частин 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Висновки щодо правозастосування
Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 10 серпня 2025 року укладений кредитний договір (кредитної лінії) (оферти) № 10.08.2025 - 100001503, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн 00 коп., строком на 217 днів, із 10 серпня 2025 року по 14 березня 2026 року, зі сплатою відсотків та комісій.
Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування суми кредиту, грошові кошти у сумі 3000 грн 00 коп. за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 41). 
В подальшому, судом установлено, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 09 вересня 2025 року укладено додатковий договір до кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) № 10.08.2025 - 100001503, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн 00 коп.
Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування суми кредиту, грошові кошти у сумі 3000 грн 00 коп. за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 40). 
Також, судом установлено, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 13 жовтня 2025 року укладено додатковий договір до кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) № 10.08.2025 - 100001503, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500 грн 00 коп.
Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахування суми кредиту, грошові кошти у сумі 1500 грн 00 коп. за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 42). 
З матеріалів справи встановлено, що відповідач не виконав належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за кредитним договором № 10.08.2025 - 100001503 у розмірі 7000 грн 00 коп., не сплатив заборгованість за відсотками в сумі 6480 грн 00 коп. та комісію за надання кредиту в сумі в сумі 135 грн 00 коп.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач не виконує умови кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі.
Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та факту отримання кредитних коштів ОСОБА_1 не надано.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ТОВ «Споживчий Центр» не повернуті, а також, що відповідачем добровільно не сплачені проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту, суд зазначає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором № 10.08.2025 - 100001503 від 10 серпня 2025 року в сумі основного боргу – 7000 грн 00 коп., процентів – 6480 грн 00 коп. та комісії за надання кредиту в сумі 135 грн 00 коп.
Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 675 грн 00 коп., суд зазначає наступне.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
ВП ВС у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 зробила висновок про нікчемність умов кредитного договору щодо оплатності послуги з надання інформації. А в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 – визначила, що умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного до 13 січня 2006 року, стосовно встановлення додаткової плати (комісії) за обслуговування споживчого кредиту є оспорюваною.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умов, якими встановлено плату щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути проінформований про строки і суми належних платежів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 вирішувала питання (а) чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування»; (б) чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна/оспорювана.
Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала на те, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з пунктом 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку.
Враховуючи наведені правові висновки, банк не мав права встановлювати до кредитного договору комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка включає в себе моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною.
Отже, оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.
Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частини перша та друга статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Як уже зазначалося судом вище, умовами укладеного між сторонами договору встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 було встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, визначена в кредитному договорі № 10.08.2025 - 100001503 від 10 серпня 2025 року умова про сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною.
Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Згідно з положеннями частини 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг, як це закріплено вимогами частини 3 статті 55 вказаного Закону.
Як визначено положеннями частини 3 статті 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
За таких обставин, позивачем без належних на те правових підстав нарахована комісія за обслуговування кредитної заборгованості на загальну суму 675 грн 00 коп., а відтак, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 675 грн 00 коп., є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог про стягнення відсотків за статтею 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд зазначає, що відповідні положення процитованої норми стосуються звільнення від обов`язків сплачувати на користь кредитодавця суми, нараховані за статтею 625 ЦК України, неустойку, штраф, пеню та інші платежі за прострочення виконання договору у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Статтею 625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов`язання, від якої, позичальник, якому було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем) згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, звільняється.
З огляду на викладене, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, позовна вимога про стягнення відсотків за статтею 625 ЦК України в розмірі 7500 грн 00 коп. задоволенню не підлягає, оскільки такі відсотки нараховані у період дії воєнного стану. 
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором № 10.08.2025 - 100001503 від 10 серпня 2025 року, у загальному розмірі 13615 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 7000 грн 00 коп., заборгованості за відсотками у сумі 6480 грн 00 коп., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) в сумі 135 грн 00 коп.,оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком й відповідачем не спростовані.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп. (а.с. 32).
Із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 62,48% з розрахунку: 13615 грн 00 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 21790 грн 00 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 62,48 % (відсоток задоволених позовних вимог).
Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1663 грн 47 коп. із розрахунку: 2662 грн 40 коп. (сума сплаченого судового збору) х 62,48 % (відсоток задоволених позовних вимог).
Щодо включення позивачем до судових витрат – витрат, пов`язаних з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 151 грн 38 коп., то суд зазначає, що у цій частині витрати позивача підлягають задоволенню, оскільки позивачем надано докази понесення витрат на таке поштове відправлення відповідачу (а.с. 34).
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України,
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ) суму заборгованості за кредитним договором № 10.08.2025 - 100001503 від 10 серпня 2025 року, у загальному розмірі 13615 грн 00 коп. (тринадцять тисяч шістсот п`ятнадцять гривень), що складається із заборгованості за основним боргом у сумі 7000 грн 00 коп. (сім тисяч гривень), заборгованості за процентами в сумі 6480 грн 00 коп. (шість тисяч чотириста вісімдесят гривень) та заборгованості за комісією за надання кредиту у сумі 135 грн 00 коп. (сто тридцять п`ять гривень).
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1663 грн 47 коп. (одна тисяча шістсот шістдесят три гривні сорок сім копійок) та витрати, пов`язані з розглядом судової справи, в сумі 151 грн 38 коп. (сто п`ятдесят одна гривня тридцять вісім копійок).
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва