ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 р. 	Справа № 520/30203/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 (головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О.) у справі №520/30203/25
за позовом ОСОБА_1 
до  НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ) 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом, в якому просила суд: 
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), яка полягає у не нарахуванні та не виплаті на користь ОСОБА_1 підйомної допомоги у зв`язку із передислокацією прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України до іншого населеного пункту, а саме: у вересні 2022 року з н.п. Донець Ізюмського району Харківської області до н.п. Гриценкове Сумського району Сумської області; у жовтні 2022 року з н.п. Гриценкове Сумського району Сумської області до н.п. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області; у жовтні 2023 року з н.п. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області до н.п. Борова Ізюмського району Харківської області; у жовтні 2023 року з н.п. Борова Ізюмського району Харківської області до н.п. Костянтинівка Краматорського району Донецької області; у січні 2024 року з н.п. Костянтинівка Краматорського району Донецької області до н.п. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області; у червні 2024 року з н.п. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області до н.п. Колодязне Куп`янського району Харківської області; у січні 2025 року з н.п. Колодязне Куп`янського району Харківської області до н.п. Максимівка Богодухівського району Харківської області; у лютому 2025 року з н.п. Максимівка Богодухівського району Харківської області до н.п. Колодязне Куп`янського району Харківської області; у липні 2025 року з н.п. Колодязне Куп`янського району Харківської області до н.п. Чорне Куп`янського району Харківської області;
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку із передислокацією прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України до іншого населеного пункту, а саме: у вересні 2022 року з н.п. Донець Ізюмського району Харківської області до н.п. Гриценкове Сумського району Сумської області; у жовтні 2022 року з н.п. Гриценкове Сумського району Сумської області до н.п. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області; у жовтні 2023 року з н.п. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області до н.п. Борова Ізюмського району Харківської області; у жовтні 2023 року з н.п. Борова Ізюмського району Харківської області до н.п. Костянтинівка Краматорського району Донецької області; у січні 2024 року з н.п. Костянтинівка Краматорського району Донецької області до н.п. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області; у червні 2024 року з н.п. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області до н.п. Колодязне Куп`янського району Харківської області; у січні 2025 року з н.п. Колодязне Куп`янського району Харківської області до н.п. Максимівка Богодухівського району Харківської області; у лютому 2025 року з н.п. Максимівка Богодухівського району Харківської області до н.п. Колодязне Куп`янського району Харківської області; у липні 2025 року з н.п. Колодязне Куп`янського району Харківської області до н.п. Чорне Куп`янського району Харківської області.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 3 окрему танкову бригаду ЗСУ (Військова частина НОМЕР_3 ).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 відмовлено у задоволенні позову.
ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просила його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її вимоги.
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що чинне законодавство пов`язує право військовослужбовця на соціальну гарантію (підйомну допомогу) з настанням фактичної події - переїзду до іншого населеного пункту разом із підрозділом (передислокації).
Зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, що наданим Військовою частиною НОМЕР_3 (бойові розпорядження, підсумкові бойові донесення), які підтверджують факт переїзду підрозділу, разом із яким переїжджала позивач, в інші населені пункти у зв`язку з передислокацією.
Вказує, що позивач у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) фактично змінювала місце дислокації та виконувала завдання у різних населених пунктах, що підтверджується вищевказаними документами. 
Посилається на те, що суд першої інстанції проігнорував, що кожне з переміщень позивача відбувалося в "інший населений пункт", що є безумовною підставою для виплати підйомної допомоги. 
Наголошує, що законодавство не вимагає “постійного” характеру передислокації для виплати допомоги - достатньо самого факту переїзду підрозділу в інший населений пункт у зв`язку з передислокацією (зміною району виконання завдань).
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність вимог скаржника та відсутність правових підстав для виплати позивачу підйомної допомоги за спірні періоди, просив залишити її скаргу без задоволення скаргу, а рішення суду без змін. 
Третя особа не подала відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 31.08.2021 по даний час проходить службу в прикордонній комендатурі швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ).
20.10.2025 позивач звернулась до відповідача із рапортом про виплату підйомної допомоги з 2022 по 2025 роки, у зв`язку з переміщенням (передислокацією) підрозділу згідно наказів, бойових розпоряджень та журналів бойових дій.
Також, 27.10.2025 позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила надати їй, зокрема копії рапортів заявника про виплату підйомної допомоги, якими вона зверталися до керівництва, за період з 2022 року по 2025 рік; інформацію за період з 24.02.2022 по теперішній час про дату передислокації підрозділів, у складі яких проходила військову службу заявник, та з якого населеного пункту було здійснено переміщення підрозділу без розкриття інформації про остаточний пункт розміщення сил та засобів НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України; інформацію за період з 24.02.2022 по теперішній час про дату переїзду заявника до іншого населеного пункту у зв`язку із переміщенням по службі між підрозділами НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.
Листом від 05.11.2025 №08/К-1285/1222 відповідач повідомив , що позивачу в 2021 році після переміщення до нового місця проходження військової служби нарахована та виплачена підйомна допомога в сумі 20 392,85 грн. З 24.02.2022 військовослужбовці НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та діють у сумісно або у складі (підпорядкуванні/оперативному підпорядкуванні) військових формувань Збройних Сил України. Відповідно до п.п.5.22, 5.23 Переліку відомостей Міністерства оборони України, які містять службову інформацію, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 17.10.2023 №605 відомості про дислокацію підрозділів є інформацією з обмеженим доступом, що перешкоджає її наданню.
Позивач, вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті на її користь підйомної допомоги у зв`язку із передислокацією прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) до інших населених пунктів, звернулася з позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав набуття позивачем права на отримання підйомної допомоги, оскільки вибуття на виконання бойового завдання та повернення до дислокації місця проходження військової служби не є тією підставою, з якою чинне законодавство пов`язує виникнення права на підйомну допомогу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України "Про Державну прикордонну службу України" від 3 квітня 2003 року № 661-IV (далі по тексту - Закон №661-IV) відповідно до Конституції України визначає правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження.
Згідно ст.1 Закону №661-IV на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.
Відповідно до ст.16 Закону №661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.
Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців” від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі по тексту - Закон №2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону №2011-XII дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей.
Частиною 2 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до п.3 ст.9-1 Закону №2011-XI при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується:
1)підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби;
2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.
Механізм здійснення виплат, передбачених п.3 ст.9-1 Закону №2011-XI військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, а також тим, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу в Державній прикордонній службі України визначений Порядком здійснення деяких виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України у разі переїзду на нове місце військової служби, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 19.08.2016 №848 (далі по тексту - Порядок №848).
Згідно з п.2 Порядку №848, у разі переїзду військовослужбовців на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, закладів фахової передвищої військової освіти (далі - військові навчальні заклади) та навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить не менше шести місяців, без збереження посади за попереднім місцем військової служби або у зв`язку з передислокацією Адміністрації Держприкордонслужби, розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, регіонального управління, органу охорони державного кордону, загону морської охорони, військового навчального закладу, навчального центру (навчального підрозділу), науково-дослідної установи, підрозділу спеціального призначення, органу забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) або підрозділу органу Держприкордонслужби, їм виплачуються:
підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїжджає з ним на нове місце військової служби;
добові, установлені постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року №98 “Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів” за кожний день перебування в дорозі (далі - добові) на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який переїжджає разом з ним.
Відповідно до п.3 Порядку №848, розмір підйомної допомоги військовослужбовцю та членам його сім`ї обчислюється, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець набув право на отримання підйомної допомоги.
Право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає, зокрема, на дату прибуття до місця дислокації, оголошеного наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце військової служби у складі органу Держприкордонслужби, підрозділу органу Держприкордонслужби в інший населений пункт.
Пунктом 4 Порядку №848 визначено, що виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) за їх рапортом на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальнику (командиру) - на підставі наказу начальника (командира) вищого рівня із зазначенням у ньому суми, належної до виплати підйомної допомоги.
У наказі зазначаються дата й номер наказу про призначення військовослужбовця на посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою (дата прибуття на нове місце дислокації органу Держприкордонслужби, підрозділу органу Держприкордонслужби), населений пункт (місце проживання), з якого вибув військовослужбовець, та населений пункт, до якого він прибув, інформація щодо переїзду членів його сім`ї, а також чи є дружина (чоловік) військовослужбовцем.
Згідно п.6 Порядку №848 підйомна допомога та добові з урахуванням вимог пункту 1 цього Порядку виплачуються військовослужбовцям: 1) які переїхали на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду; 2) які переїхали в інший населений пункт у зв`язку із зарахуванням на навчання до військових навчальних закладів, навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить не менше шести місяців, без збереження посади за попереднім місцем військової служби; 3) які переїхали на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з передислокацією органу Держприкордонслужби, підрозділу органу Держприкордонслужби (у такому випадку підйомна допомога виплачується не раніше дня видання наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби про виконання заходів з передислокації); 4) прийнятим на військову службу за контрактом, призваним на військову службу за призовом осіб офіцерського складу і призначеним на посади в органи Держприкордонслужби, що дислокуються поза пунктом їх постійного проживання до прийняття на військову службу, призову на військову службу відповідно; 5) які закінчили військові навчальні заклади з присвоєнням офіцерських звань і призначені на посади в інші населені пункти (поза місцем їх навчання); 6) призначеним після закінчення військових навчальних закладів, навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить менше шести місяців, на посади в органи Держприкордонслужби, підрозділи органів Держприкордонслужби, розташовані в пункті дислокації таких закладів або інших населених пунктах (за винятком населених пунктів, де військовослужбовці проходили військову службу до направлення на навчання); 7) які після відрядження до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних закладів освіти для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі повернулися для подальшого проходження військової служби до Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) та призначені на посади в органи Держприкордонслужби, підрозділи органів Держприкордонслужби, дислоковані в інших населених пунктах, ніж ті, у яких вони займали посади під час такого відрядження; 8) призначеним на посади для подальшого проходження військової служби з пункту постійної дислокації органу Держприкордонслужби до підрозділу цього самого органу Держприкордонслужби або з одного підрозділу органу Держприкордонслужби в інший підрозділ такого органу Держприкордонслужби, що дислоковані в різних населених пунктах; 9) які призначені на посади в інший орган Держприкордонслужби, підрозділ органу Держприкордонслужби і прибули до нього в період його перебування поза пунктом постійної дислокації (у такому випадку підйомна допомога виплачується одноразово незалежно від подальшої зміни пункту тимчасової дислокації органу Держприкордонслужби, підрозділу органу Держприкордонслужби, у тому числі в разі повернення його до місця постійної дислокації); 10) які переїхали на нове місце військової служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади в органи Держприкордонслужби, підрозділи органів Держприкордонслужби, яким не визначено пункту постійної дислокації (у такому випадку підйомна допомога виплачується одноразово незалежно від подальшої зміни пункту дислокації органу Держприкордонслужби, підрозділу органу Держприкордонслужби, у тому числі в разі повернення його до місця постійної дислокації); 11) у разі переїзду на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку із призначенням їх на посади в екіпажі кораблів, катерів, суден забезпечення, що будуються, переміщенням у складі екіпажів цих кораблів, катерів, суден забезпечення з пунктів будівництва до пунктів постійної дислокації та зміною дислокації кораблів, катерів, суден забезпечення у зв`язку з постановкою їх у ремонт; 12) інших військових формувань, прийнятим для подальшого проходження військової служби до Держприкордонслужби, у тому числі після закінчення військових навчальних закладів, та призначеним на посади в органи Держприкордонслужби, підрозділи органів Держприкордонслужби, дислоковані в інших населених пунктах, ніж ті, у яких вони проходили військову службу (навчалися); 13) які прибули після закінчення проходження військової служби або навчання за кордоном, після призначення їх на посади в орган Держприкордонслужби, підрозділ органу Держприкордонслужби, дислокований в іншому населеному пункті, ніж місце військової служби, з якого вони були направлені для проходження військової служби або навчання за кордоном.
Аналіз наведених вище норм вказує про те, що підйомна допомога згідно положень Порядку №848 виплачуються, зокрема військовослужбовцям, які переїхали на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з передислокацією органу Держприкордонслужби, підрозділу органу Держприкордонслужби.
При цьому, і в такому випадку підйомна допомога виплачується таким військовослужбовцям не раніше дня видання наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби про виконання заходів з передислокації.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31.08.2021 по даний час проходить службу в прикордонній комендатурі швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ). 
Згідно з довідкою НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12.12.2025 №02.5/67772/25-Вн встановлено, що 17.05.2022 відповідно до бойового розпорядження ОУВ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” від 15.05.2022 №969(гриф), прикордонну комендатуру швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону передано в оперативне підпорядкування командира НОМЕР_4 окремої танкової бригади ЗСУ. 
У зв`язку із виконанням бойових (спеціальних) завдань прикордонною комендатурою швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону в оперативному підпорядкуванні інших органів військового управління ЗСУ, бойові розпорядження про передислокацію (переміщення) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону з АДРЕСА_1 до н.п. Гриценкове Сумського району Сумської області; з н.п. Гриценкове Сумського району Сумської області до н.п. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області; з нп. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області до н.п. Борова Ізюмського району Харківської області; з н.п. Борова Ізюмського району Харківської області до н.п. Костянтинівка Краматорського району Донецької області; з н.п. Костянтинівка Краматорського району Донецької області до н.п. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області; з н.п. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області до н.п. Колодязне Куп`янського району Харківської області; з н.п. Колодязне Куп`янського району Харківської області до н.п. Чорне Куп`янського району Харківської області до НОМЕР_1 прикордонного загону з органів військового управління ЗСУ не доводились.
На виконання бойового розпорядження Головнокомандувача ЗСУ від 19.12.2024 №25846 (гриф), бойового розпорядження командира ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” від 20.12.2024 №БР-313/7117(гриф) прикордонну комендатуру швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону передано в підпорядкування начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ).
На виконання бойового розпорядження ОТУ “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ” від 01.02.2025 №БР- 313/803 (гриф) сили та засоби прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) передано в оперативне підпорядкування командира НОМЕР_4 окремої танкової бригади (Військова частина НОМЕР_3 ).
Під час розгляду справи судом першої інстанції з`ясовано питання щодо переміщення прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України за 2022-2025 роки.
На виконання вимог суду, 3 окремою танковою бригадою ЗСУ (Військова частина НОМЕР_3 ) надано письмові пояснення, з яких зазначила, що НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) перебував в оперативному підпорядкуванні Військової частини НОМЕР_3 в періодах зазначених судом, в підтвердження чого надано надані витяги з бойових розпоряджень та бойових донесень (а.с.71-92).
Доводи апелянта щодо наявності підстав виплати спірної підйомної допомоги , оскільки відбулася передислокацієя прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів переїзду позивача у інший населений пункт для несення служби за місцем передислокації прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ).
Також, ні до суду першої , ні до суду апеляційної інстанції не надано наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби про виконання заходів з передислокації прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ).
Суд першої інстанції, надаючи оцінку відзиву на позов, витягам з бойових розпоряджень командира НОМЕР_4 окремої танкової бригади ЗСУ (Військової частини НОМЕР_3 ) та з підсумкових бойових донесень, дійшов вірного висновку, що позивач у спірні періоди не здійснювала переїзд на нове місце військової служби в інший населений пункт, а виконувала бойові завдання у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ).
Колегія суддів зазначає, що перебування особового складу прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) у визначених в бойових розпорядженнях населених пунктах пов`язане виключно з виконанням бойових (спеціальних) завдань, а не з переведенням на нове постійне місце служби. 
Доказів, що зазначені населені пункти є пунктами постійної дислокації вказаної комендатури, а також зміни місця постійної дислокації відповідача матеріали справи не містять.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що позивач у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) змінювала місце дислокації та виконувала завдання в інших населених пунктах, що є безумовною підставою для виплати підйомної допомоги, є необґрунтованими. 
Відтак, враховуючи встановлені обставини у даній справі, а також відсутність обов`язкових умов, передбачених п.3 ст.9-1 Закону №2011-XII та Порядку №848, для виплати позивачу спірної підйомної допомоги, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що вибуття на виконання бойового завдання та повернення до дислокації місця проходження військової служби не є тією підставою, з якою чинне законодавство пов`язує виникнення права на підйомну допомогу.
Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено (доказано) правомірність власної бездіяльності, що є предметом оскарження у даній справі.
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильними та обґрунтованими висновки суду про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 у справі №520/30203/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   Я.В. П`янова