465/7491/22 
1-кп/465/208/26

ВИРОК
Іменем України 

28.05.2026 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження №12022141370000738 від 07.11.2022року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Львова, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 07.11.2022 близько 11:48 год., усвідомлюючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102 – IX (із подальшими змінами) в Україні введено воєнний стан, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій в умовах воєнного стану, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи по вулиці Івана Пулюя, поблизу буднику №18 у місті Львові, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрала із сумки ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 5000 гривень, які взяла у руку та, не маючи можливості розпорядитися викраденим майном, намагалася покинути місце вчинення злочину. У подальшому ОСОБА_5 , будучи поміченою потерпілою ОСОБА_6 , та достовірно розуміючи, що її викрито, бажаючи досягти своєї протиправної корисливої мети, продовжуючи свої злочинні дії, які переросли з таємного викрадення чужого майна (крадіжку) у відкрите викрадення чужого майна (грабіж), не реагуючи на вимоги потерпілої ОСОБА_6 про повернення викрадених коштів, намагалася покинути місце вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном, однак свого злочинного умислу до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена потерпілою ОСОБА_6 .
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186КК України
На підставі положень статей 468, 469, 472 КПК України сторони під час судового провадження подали на затвердження суду угоду про визнання винуватості від 28 травня 2026 року, укладену між прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .
В угоді обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі та беззастережно визнає свою вину у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186КК України, вчиненого нею за викладених вище обставин у повному обсязі згідно з обвинувальним актом.
Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала дану угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186КК України, та вона пояснила, що угоду укладено добровільно, повністю розуміє права, надані законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, а тому просить затвердити угоду.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої не заперечує щодо затвердження угоди про визнання винуватості, просить здійснювати розгляд справи за її відсутності.
Прокурор та захисник, обвинувачена у судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості від 28 травня 2026 року. Просять затвердити дану угоду.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд, переконався, що укладена угода про винуватості є добровільною, з`ясував, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою. Крім цього, обвинуваченій роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення її прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
Суд переконався, що обвинувачена розуміє характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України. Судом виконано вимоги, встановлені ч.6 та ч.7 ст.474 КПК України, роз`яснено вимоги ч.4 ст.474 КПК України, обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.394 та 424 КПК Уураїни, статтю 389-1 КК України.
З урахуванням зазначеного, угода укладена з додержанням порядку її укладення. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 КПК України.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України. Укладення угоди є добровільним. Дії обвинуваченої ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186КК України.
Кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачена спроможна виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, відношення обвинуваченої до скоєного, те, що обвинувачена дає критичну оцінку своїм діям, обставини, що пом`якшують покарання, серед яких: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину,відшкодування моральної шкоди та примирення із потерпілою, яка не має претензій до обвинуваченої. Суд також враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання. Обвинувачена раніше не судима, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою за місцем проживання, добровільно перерахувала на користь Збройних сил України 100 тис. гривень, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу складних сімейних обставин, а саме скрутного матеріального становища у зв`язку із відсутністю доходів та витратами на лікування матері, наявність на утримання матері пенсійного віку, яка частково паралізована внаслідок перенесеного інсульту.
Саме ці обставини справи та дані про особу обвинуваченої, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відсутність обтяжуючих обставин, суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.
Суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання визначена у більш м`якому виді основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним терміном та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України є достатньою для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Суд виходить з того, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. Відтак покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченої, яка повністю визнала себе винуватою, дала згоду на застосування узгодженого покарання, позицію потерпілої, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , призначивши останній покарання, визначене в угоді про примирення у виді позбавлення волі на строк п`ять років із застосуванням ст. 69 КК України. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним терміном та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Питання скасування арештів майна вирішити в порядку 174 КПК України
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні.
Керуючись ст.ст.100, 124, 174, 183, 472, 473, 474, 475, 476, ч.15 ст. 615 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 травня 2026 року, укладену між прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5  від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.
Згідно зі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_5  такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 09.11.2022 у справі №465/6595/22 на сумку чорного кольору із тканини, схожої на шкіру із гравіюванням «GL» та вставкою по середині сумки із тканини червоного та зеленого кольору; грошові купюри номіналами: 500 гривень серії ЯБ 0715545, 500 гривень серії ВЗ 5487892, 500 гривень серії ЄЄ2913645, 500 гривень серії XB8201037, 500 гривень серії ХЖ0695812, 500 гривень серії ЕE5739330, 500 гривень серії АД2572570, 500 гривень серії ГВ1221075, 200 гривень серії В36646794, 100 гривень серії КК4879804, 100 гривень серії МЄ17046933, 100 гривень серії КЄ1213358, 5 гривень серії ЮД3943115, скасувати.
Речові докази:
- електронні носії DVD-R диски залишити при матеріалах кримінального провадження.
- сумку чорного кольору із тканини, схожої на шкіру із гравіюванням «GL» та вставкою по середині сумки із тканини червоного та зеленого кольору; грошові купюри номіналами: 500 гривень серії ЯБ 0715545, 500 гривень серії ВЗ 5487892, 500 гривень серії ЄЄ2913645, 500 гривень серії XB8201037, 500 гривень серії ХЖ0695812, 500 гривень серії ЕE5739330, 500 гривень серії АД2572570, 500 гривень серії ГВ1221075, 200 гривень серії В36646794, 100 гривень серії КК4879804, 100 гривень серії МЄ17046933, 100 гривень серії КЄ1213358, 5 гривень серії ЮД3943115 повернути потерпілій - ОСОБА_6 
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженою є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1