П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/853/26 
Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк Алла Юріївна 
Суддя-доповідач: Мацький Є.М. 
16 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мацького Є.М. 
суддів: Залімського І. Г.  Сушка О.О. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненський області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненський області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

2. Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, рішення ГУ ПФ України в Рівненській області №025350014633 від 29.12.2025 року про відмову в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2026 року позов задоволено частково.

3.1. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 29.12.2025 №025350014633 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3.2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 01.10.2011 по 30.11.2011, з 01.01.2012 по 31.03.2012, з 01.05.2012 по 31.08.2012, з 01.10.2012 по 31.12.2012, з 01.02.2013 по 31.03.2013, з 01.06.2013 по 31.01.2015 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 22.12.2025, з урахуванням висновків суду в даному рішенні.

3.3. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині, якою відмовлено у задоволенні вимог щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів: з 24.03.1995 по 25.05.1995, з 15.06.1995 року по 24.04.1997, з 09.06.1997 по 31.01.1999 року, з 01.01.2009 по 30.06.2009, подала апеляційну скаргу в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення та прийняти нове яким позовні вимоги задовольнити.

5. Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі. 

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 22.12.2025 ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо переведення на пенсію за віком на пільгових умовах.

7. За принципом екстериторіальності заяву позивача розглядав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

8. За результатом розгляду документів, доданих до заяви, рішенням №025350014633 від 29.12.2025 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено у зв`язку з тим, що у заявниці відсутній пільговий стаж роботи, встановлений пунктом 2 частини 2 статті 114 зазначеного Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та недосягнення нею необхідного пенсійного віку 55 років.

9. Зазначено, що страховий стаж позивача становить 33 роки 8 місяців 28 днів.

10. Стаж роботи за Списком №2 становить 5 років 5 місяців 15 днів.

11. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.10.2011 по 30.11.2011, з 01.01.2012 по 31.03.2012, з 01.05.2012 по 31.08.2012, з 01.10.2012 по 31.12.2012, з 01.02.2013 по 31.03.2013, з 01.06.2013 по 31.01.2015, оскільки за вказані періоди прослідковується інформація про іншу роботу.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

12. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

13. Так, статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

14. Згідно з частиною 1статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

15. Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення віку 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років для жінок, з яких не менше 10 років на зазначених роботах.

16. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

17. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

18. З аналізу вищенаведеного можливо зробити висновок, що для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необхідним є: 1) наявність страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах; 2) віднесення професії до списку робіт із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад; 3) досягнення віку 55 років.

19. Щодо недосягнення позивачем встановленого законодавством для призначення пенсії за віком на пільгових умовах віку, суд зазначає наступне.

20. Так, 03 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон №2148-VIII, що доповнив Закон №1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

21. «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.».

22. За приписами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

23. Натомість, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

24. Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

25. У подальшому Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII.

26. Згідно з пунктом 3 резолютивної частини вказаного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.».

27. Відповідно до положень статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

28. Так, оскільки норми вищевказаних законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20 дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

29. Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

30. За вказаних обставин у справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

31. З огляду на викладене, відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 справа № 1-5/2018(746/15) від 23 січня 2020 року, суд дійшов висновку, що позивач, досягнувши 50 років, має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно статті 13 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII, за наявності необхідного пільгового стажу.

32. Окрім вказаного, у даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву наявність пільгового стажу ОСОБА_1 в частині періоду роботи з 01.10.2011 по 30.11.2011, з 01.01.2012 по 31.03.2012, з 01.05.2012 по 31.08.2012, з 01.10.2012 по 31.12.2012, з 01.02.2013 по 31.03.2013, з 01.06.2013 по 31.01.2015, оскільки за вказані періоди прослідковується інформація про іншу роботу.

33. Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

34. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

35. Так, згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

36. Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

37. Згідно трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 , позивач з 01.10.2001 року по 31.01.2015 працювала на посаді майстра контрольного поверхні в управлінні контролю якості вугілля та стандартів Державної холдингової компанії «Селидіввугілля».

38. Поряд із цим, суд виходить з того, що саме трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності у ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи, зокрема довідки, уточнюючі характер роботи.

39. У постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 Верховний Суд зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист.

40. Таким чином, оскільки в трудовій книжці позивача наявна інформація про роботу на посадах передбачених Списком № 2 в спірний період, підстав для відмови в зарахуванні до пільгового стажу даних періодів роботи немає.

41. Щодо доводів апеляційної скарги позивача колегія суддів зазначає наступне. 

42. Колегією суддів встановлено, що територіальний орган Пенсійного фонду розглянув заяву позивача від 22.12.2025 про призначення пільгової пенсії за віком та прийняв рішення №025350014633 від 29.12.2025.

43. Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваному рішенні №025350014633 від 29.12.2025 відповідачем надано оцінку виключно пільговим періодам роботи позивача з 01.10.2011 по 30.11.2011, з 01.01.2012 по 31.03.2012, з 01.05.2012 по 31.08.2012, з 01.10.2012 по 31.12.2012, з 01.02.2013 по 31.03.2013, з 01.06.2013 по 31.01.2015, тоді як інші періоди, на врахуванні яких наполягає позивач (з 24.03.1995 по 25.05.1995, з 15.06.1995 по 24.04.1997, з 09.06.1997 по 31.01.1999, з 01.01.2009 по 30.06.2009), предметом дослідження з боку відповідача не були, відтак відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. 

44. Колегія суддів не погоджується з зазначеним вище висновком та зазначає, що суд першої інстанції не дослідив Розрахунок стажу, який було зроблено відповідачем. Відповідно до якого періоди з 24.03.1995 по 25.05.1995, з 15.06.1995 року по 24.04.1997 , з 09.06.1997 по 31.01.1999 року, з 01.01.2009 по 30.06.2009 були зараховані відповідачем тільки до страхового стажу позивача та не зараховані до пільгового стажу за Списком №2.

45. Відповідно до наявної в матеріалах справи трудової книжки позивач працювала: 

- з 15.06.1995 року по 24.04.1997 на посаді пробовідбірника 2 розряду на шахті ім..Г.М.Димитрова записи №3 та №4;

- з 09.06.1997 по 31.01.1999 на посаді пробовідбірника 2 розряду в управлінні контролю якості вугілля та стандартів Державної холдингової компанії «Селидіввугілля» записи №6-№10; 

- з 01.02.1999 року по 30.09.2001 на посаді пробовідбірника 2 розряду на шахті ім..Г.М.Димитрова записи №11, №12;

- з 01.10.2001 року по 31.01.2015 на посаді майстра контрольного поверхні записи №12 - №18. 

46. Вказані посади пробовідбірника та майстра контрольного відносяться до шкідливих відповідно до Списку № 2.

47. Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

48. Отже, за змістом вказаної норми, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, лише якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

49. Проте, встановлені у цій справі обставини свідчать, що спеціальний трудовий стаж позивача у спірні періоди, підтверджується записами в трудовій книжці, Трудова книжка позивача в частині спірного періоду оформлена у відповідності до вимог законодавства, у трудовій книжці містяться відомості про роботу позивачки пробовідбірником та майстра контрольного вказані записи містять номери та дати наказів про прийом на роботу, звільнення, записи завірені печатками підприємств.

50. Тобто трудова книжка позивача має усі кваліфікуючи ознаки, які відносять таку роботу до пільгової.

51. Це означає, що уточнююча довідка підприємств за відповідні періоду стажу не є обов`язковою для призначення пенсії.

52. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 25 вересня 2019 року № 227/516/17.

53. Виходячи з наведеного періоди роботи з 15.06.1995 року по 24.04.1997, з 09.06.1997 по 31.01.1999 року, з 01.01.2009 по 30.06.2009 підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2.

54. Також відповідачем до пільгового стажу за Списком №2 не зараховано період навчання з 24.03.1995 року по 25.05.1995 року, що підтверджується Посвідченням № НОМЕР_2 , виданого Учбово-курсовим комбінатом, де зазначено про проходження позивачкою навчання з 24.03.1995 року по 25.05.1995 року за посадою пробовідбірник 2 розряду.

55. Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

56. Згідно із статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

57. Законом України "Про професійну (професійно-технічну) освіту", з наступними змінами і доповненнями, а саме частиною 1 статті 38 "Гарантії соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти", обумовлено: час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

58. Відповідно до статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

59. Оскільки між днем закінчення навчання на посаду пробовідбірника та початком роботи не пройшло 3 місяці, то період навчання за посадою «пробовідбірник» з 24.03.1995 року по 25.05.1995 року , що відноситься до Списку №2 має бути зараховано до пільгового стажу за Списком №2.

60. Апеляційний суд зазначає, що оскільки позивачка має необхідний вік, а також маючи необхідний стаж роботи за Списком №2, що становить більше 10 років та необхідний загальний страховий стаж, що дає позивачу право на призначення пенсії на пільгових умовах.

61. Водночас усі істотні обставини справи встановлені, правова позиція відповідача є визначеною, а спір не потребує додаткового з`ясування фактичних даних.

62. За таких умов направлення заяви позивачки на повторний розгляд до відповідача не забезпечить ефективного захисту порушеного права та не відповідатиме завданню адміністративного судочинства, визначеному статтею 2 КАС України.

63. Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

64. Оскільки 50 років позивачу виповнилося 19.01.2026 року, пенсія має бути призначена з 20.01.2026 року.

65. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати його вчинити певні дії. За змістом частини четвертої цієї статті суд може зобов`язати відповідача прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

66. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

67. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

68. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

69. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення. 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2026 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 29.12.2025 №025350014633 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди з 24.03.1995 по 25.05.1995, з 15.06.1995 року по 24.04.1997, з 09.06.1997 по 31.01.1999 року, з 01.01.2009 по 30.06.2009, з 01.10.2011 по 30.11.2011, з 01.01.2012 по 31.03.2012, з 01.05.2012 по 31.08.2012, з 01.10.2012 по 31.12.2012, з 01.02.2013 по 31.03.2013, з 01.06.2013 по 31.01.2015 та призначити, здійснити нарахування й виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 20.01.2026 року.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.  

Головуючий	 		Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Залімський І. Г.    Сушко О.О.