Справа № 462/3885/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

20 травня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Свердловської області Російської Федерації, який працює начальником режимно-секретного органу ТОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ», проживає та зареєстрований на АДРЕСА_1 ,

за п.6 ч.1 ст.212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника режимно-секретного органу ТОВ "ЛДАРЗ", згідно із положеннями статі 21 Закону та пунктів 41, 42, 43 "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі - Порядок), зобов`язаний здійснювати постійний контроль за станом режиму секретності в товаристві та вимагати від усіх працівників виконання вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці.
ОСОБА_1 надано допуск до державної таємниці. Відповідно до положень пункту 54 Порядку, під час оформлення допуску до державної таємниці ОСОБА_1 взяв на себе письмове зобов`язання громадянина України щодо дотримання та виконання вимог законодавства про державну таємницю, надав письмову згоду на визначені законом обмеження прав у зв`язку з допуском до державної таємниці на підтвердження того, що він ознайомлений про відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці.
ОСОБА_1 , будучи керівником режимно-секретного органу, який, в тому числі, має здійснювати контроль за станом режиму секретності в товаристві та вимагати від усіх працівників виконання вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, в порушення вимог статей 21, 28 Закону та пунктів 41, 42, 116, 748 Порядку, взятого на себе письмового зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці, не вжив заходів щодо охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності, чим не забезпечив створення належних умов щодо організації та забезпечення режиму секретності в ТОВ "ЛДАРЗ".
Так, при проведенні комісією УСБУ у Львівській області спеціальної експертизи в ТОВ "ЛДАРЗ" виявлені та задокументовані порушення вимог законодавства в сфері охорони державної таємниці, зокрема, Закону України "Про державну таємницю" (далі - Закон) та "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939.
Відтак, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 на розгляд справи у суді не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що вину у вчиненому визнає повністю.
Враховуючи наведене, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів, що узгоджується з принципом судочинства, зазначеному в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, що є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).
Розглянувши матеріали справи, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Крім визнання вини, винуватість ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 62/26/272-16/59 від 29.04.2026 р., витягом з акта спеціальної експертизи від 16.04.2026 року та витягом з «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, копією посадової інструкції начальника режимно-секретного органу.
Досліджені судом докази, які у своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими для встановлення винуватості особи, відносної якої складений протокол про адміністративне правопорушення, а тому враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, його вину доведено повністю.
Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлені, а тому для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Керуючись ст. 23, 40-1, 212-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч. 1 ст.212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 665 /шістсот шістдесят п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.