Справа № 202/10596/25
Провадження № 2/202/1372/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ

27 травня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:
головуючого судді Недобитюк Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Іващенко І.В.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Індустріального районного суду міста Дніпра цивільну справу за позовною заявою керівника Слов`янської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Лиманської міської ради Краматорського району Донецької області, повноваження якої, згідно з пунктом 1 частини другої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», здійснює Лиманська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки, –
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2025 року керівник Слов`янської окружної прокуратури звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовом в інтересах держави в особі Лиманської міської ради Краматорського району Донецької області (повноваження якої здійснює Лиманська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області) до ОСОБА_1 , в якому просить витребувати у відповідача на користь територіальної громади земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,4 га вартістю 8023,12 грн (кадастровий номер 1423056600:04:000:0823), а також стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 4542,00 грн, з яких 3028,00 грн за подання позову та 1514,00 грн за подання заяви про забезпечення позову.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Слов`янською окружною прокуратурою під час вивчення питання законності безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок комунальної форми власності сільськогосподарського призначення, розташованих на території Лиманської об`єднаної територіальної громади, виявлено факт грубого порушення вимог Земельного кодексу України при наданні Лиманською міською радою у приватну власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки.
Прокурор зазначає, що рішенням виконавчого комітету Краснолиманської міської ради від 22.01.2003 року № 18 «Про затвердження технічного звіту по передачі земельних ділянок в приватну власність працівникам соціальної сфери Ярівської селищної ради для ведення особистого селянського господарства» було надано у приватну власність, зокрема ОСОБА_1 , земельну ділянку загальною площею 0,6076 га із земель резервного фонду.
На підставі вказаного рішення, 07.04.2003 року ОСОБА_1 . Краснолиманською міською радою було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 009288, кадастровий номер 1423056600:04:001:0010. 28.05.2020 року на підставі зазначеного державного акта у Державному реєстрі речових прав було зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, номер запису 36700428.
У подальшому, 18.07.2020 року за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Лиманського міського нотаріального округу Семеновою І.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 1271, ОСОБА_1 відчужив вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 1423056600:04:001:0010 на користь ОСОБА_2 .
Прокурор вказує, що відповідач ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про те, що відповідно до положень ч. 4 ст. 116 ЗК України право на безоплатну передачу земельних ділянок у власність громадян може бути використано лише один раз по кожному виду використання, приховав факт попередньої реалізації свого права. Внаслідок цього рішенням Лиманської міської ради Донецької області від 23.09.2020 року № 7/84-6120 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської міської ради (колишньої Ярівської селищної ради)» вдруге безоплатно передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 1423056600:04:000:0823 загальною площею 1,4000 га (пасовища) для ведення особистого селянського господарства на території колишньої Ярівської селищної ради.
На підставі цього рішення 21.10.2020 року державним реєстратором Біленко Г.М. за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку, номер запису 38830328, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 54760140.
Позивач стверджує, що Лиманською міською радою на момент прийняття рішення від 23.09.2020 року не було перевірено факт попередньої реалізації ОСОБА_1 свого права на безоплатну приватизацію землі для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, спірна земельна ділянка вибула із комунальної власності всупереч положенням статей 116, 118, 121 ЗК України, поза волею законного власника, внаслідок недобросовісних та незаконних дій відповідача. Відтак, ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем у розумінні статті 388 ЦК України, а майно підлягає витребуванню на користь територіальної громади в порядку статті 387 ЦК України. Згідно з витягом № НВ-9976705612025 нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 8023,12 грн.
Обґрунтовуючи підстави для представництва інтересів держави прокурором, відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», зазначається, що компетентним органом у спірних правовідносинах виступає Лиманська міська рада (повноваження якої на час воєнного стану здійснює Лиманська міська військова адміністрація Краматорського району). 14.10.2025 року прокуратура звернулася до адміністрації з листом № 57-3450ВИХ-25 щодо виявлених порушень. 
У відповіді від 20.10.2025 року № 4556-02-15 Лиманська МВА повідомила, що відомості про порушення законодавства відсутні, а заходи досудового чи судового реагування для витребування ділянки не вживалися. 
Надалі 24.10.2025 року на адресу Лиманської МВА прокуратурою направлено повідомлення № 57-3593ВИХ-25 про самостійне звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 04 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.
Крім того, ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 04 листопада 2025 року заяву керівника Слов`янської окружної прокуратури про забезпечення позову було задоволено. Накладено арешт на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 1423056600:04:000:0823 та заборонено ОСОБА_1 , а також будь-яким суб`єктам реєстраційних дій вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо її відчуження.
У поданій до суду позовній заяві прокурор надав згоду на розгляд справи без його участі та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
13 травня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника особи, в інтересах якої подано позов – Лиманської міської ради Донецької області в особі Лиманської міської військової адміністрації Анацького С.В., надійшла заява, у якій він просить суд провести розгляд справи, призначений на 20 травня 2026 року, без його участі в порядку письмового провадження.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 20 травня 2026 року не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Враховуючи, що місцезнаходження відповідача під час воєнного стану невідоме, суд 12 травня 2026 року здійснив публікацію оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позовну заяву відповідач у встановлений судом строк не подав, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.
Ухвалою від 20 травня 2026 року підготовче провадження було закрите, а саму справу призначено до судового розгляду по суті на той самий день.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, з урахуванням згоди представника позивача, відсутності відзиву відповідача та його належного повідомлення, суд ухвалою від 20 травня 2026 року постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Оцінюючи доводи, викладені прокурором, суд враховує, що спірні правовідносини стосуються захисту інтересів держави у сфері земельних відносин, зокрема щодо повернення земельних ділянок, які вибули з державної власності внаслідок рішень органу влади, прийнятих поза межами його компетенції.
Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Окрім цього, відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Також згідно з абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Згідно з частиною першою статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Розглядаючи належність обраного способу захисту порушеного права держави, суд враховує правові висновки щодо застосування віндикаційного позову.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункти 56, 146-148), вимога про витребування земельної ділянки (зокрема, лісогосподарського призначення) з незаконного володіння в порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності, при цьому оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів не є ефективним способом захисту права власника.
Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункти 38-39) вимога про визнання недійсним рішення суб`єкта владних повноважень про передачу у власність земельної ділянки не є ефективним способом захисту, оскільки її задоволення не призведе до відновлення володіння, проте позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вправі посилатися на незаконність зазначеного рішення, яке за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків.
Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (провадження № 12-95гс19, пункт 6.25) сформулювала висновок про те, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19, пункт 51) наголосила, що у спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів, при цьому закон не вимагає встановлення судом таких обставин у іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права.
Згідно з частиною першою статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За приписами частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши надані письмові докази, які містяться в матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 раніше вже реалізував своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.
Так, відповідно до рішення виконавчого комітету Краснолиманської міської ради Донецької області від 22.01.2003 року № 18 «Про затвердження технічного звіту по передачі земельних ділянок в приватну власність працівникам соціальної сфери Ярівської селищної ради для ведення особистого селянського господарства», ОСОБА_1 було надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,6076 га із земель резервного фонду.
На підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування, 07.04.2003 року ОСОБА_1 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 009288, якій присвоєно кадастровий номер 1423056600:04:001:0010. Право власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.05.2020 року, номер запису про право власності 36700428.
У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Лиманського міського нотаріального округу Семеновою І.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1271, ОСОБА_1 відчужив вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 1423056600:04:001:0010 на користь ОСОБА_2 .
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Лиманської міської ради Донецької області від 23.09.2020 року № 7/84-6120 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської міської ради (колишньої Ярівської селищної ради)» відповідача ОСОБА_1 було повторно наділено земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером 1423056600:04:000:0823 загальною площею 1,4000 га (пасовища) для ведення особистого селянського господарства на території колишньої Ярівської селищної ради. На підставі цього рішення 21.10.2020 року державним реєстратором Біленко Г.М. за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку, номер запису про право власності 38830328, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 54760140.
Відповідно до частини четвертої статті 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
Аналіз зазначеної норми права свідчить, що законодавець встановив обмеження щодо можливості повторного безоплатного набуття громадянами права власності на земельні ділянки одного і того ж виду цільового призначення. Громадянин, який один раз скористався своїм правом на безоплатну приватизацію землі за певним видом використання, повністю вичерпує це право і не може повторно претендувати на безоплатне отримання ділянки з цим же цільовим призначенням із земель державної чи комунальної власності.
У судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що на момент прийняття Лиманською міською радою рішення від 23.09.2020 року № 7/84-6120 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Лиманської міської ради (колишньої Ярівської селищної ради)», відповідач ОСОБА_1 вже реалізував своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у 2003 році. Проте, діючи недобросовісно, відповідач приховав факт попереднього отримання землі у власність без оплати. Зі свого боку, Лиманська міська рада належним чином не перевірила інформацію щодо використання відповідачем свого права на приватизацію, внаслідок чого повторно безоплатно передала йому у власність спірну земельну ділянку площею 1,4000 га, нормативна грошова оцінка якої згідно з витягом № НВ-9976705612025 становить 8023,12 грн.
Згідно зі статтями 387, 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Майно, яке вибуло з володіння власника поза його волею, може бути витребуване від набувача. При цьому, оскільки ОСОБА_1 діяв недобросовісно та умисно приховав обставини, які унеможливлювали повторну приватизацію, він не може вважатися добросовісним набувачем у розумінні норм цивільного законодавства. Спірна земельна ділянка вибула з комунальної власності територіальної громади всупереч встановленому законом порядку, що є безумовною підставою для її витребування на користь законного власника.
Стосовно підстав звернення прокурора до суду з цим позовом, судом досліджено та проаналізована наступна переписка між органами прокуратури та органом місцевого самоврядування: лист Слов`янської окружної прокуратури від 14.10.2025 року № 57-3450ВИХ-25 на адресу Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, яким прокуратура повідомила компетентний орган про виявлені порушення земельного законодавства та повторну приватизацію ділянки відповідачем; лист-відповідь Лиманської міської військової адміністрації від 20.10.2025 року № 4556-02-15, у якому зазначено про відсутність у розпорядженні адміністрації відомостей про порушення законодавства та вказано, що заходи досудового чи судового реагування для витребування ділянки не вживалися, що свідчить про пасивну позицію уповноваженого органу щодо захисту інтересів держави; повідомлення Слов`янської окружної прокуратури від 24.10.2025 року № 57-3593ВИХ-25, надіслане на адресу Лиманської міської військової адміністрації в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру», про намір самостійного звернення до суду з даним позовом в інтересах держави.
Враховуючи, що уповноважений орган місцевого самоврядування (в особі міської військової адміністрації, яка здійснює його повноваження під час воєнного стану) після отримання інформації про незаконне відчуження землі комунальної власності не вжив жодних заходів для відновлення порушених прав держави, суд доходить висновку про наявність у прокурора законних підстав для представництва інтересів держави в суді та звернення з цим позовом.
Ураховуючи вищевикладене, факт повторного безоплатного набуття відповідачем у власність земельної ділянки одного й того самого виду цільового призначення є доведеним, спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади з порушенням імперативних норм права, а тому позовні вимоги прокурора про витребування земельної ділянки з кадастровим номером 1423056600:04:000:0823 є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову в повному обсязі, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом прокуратурою було сплачено судовий збір у загальному розмірі 4542,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними документами, які містяться в матеріалах цивільної справи. Зазначена сума складається з: 3028,00 грн – за подання позовної заяви майнового характеру; 1514,00 грн – за подання заяви про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 04 листопада 2025 року була задоволена в повному обсязі.
Зважаючи на те, що позовні вимоги керівника Слов`янської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави підлягають задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь органу прокуратури, яким понесено вказані витрати, судовий збір у розмірі 4542,00 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд, –
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги керівника Слов`янської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Лиманської міської ради Краматорського району Донецької області (повноваження якої здійснює Лиманська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області) до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки – задовольнити в повному обсязі.
Витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Лиманської міської ради Краматорського району Донецької області (повноваження якої, згідно з пунктом 1 частини другої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», здійснює Лиманська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області) земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пасовища) загальною площею 1,4000 га (кадастровий номер 1423056600:04:000:0823), вартістю 8023 (вісім тисяч двадцять три) гривні 12 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Донецької обласної прокуратури судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 4542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) гривні 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 27 травня 2026 року.

ПРОКУРОР: Слов`янська окружна прокуратура Донецької області, місцезнаходження: 84112, Україна, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Центральна, буд. 3-В. Стягувач судового збору: Донецька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 25707002, реквізити рахунку: НОМЕР_1 .

Особа, в інтересах якої подано позов: Лиманська міська рада Краматорського району Донецької області (в особі Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області), місцезнаходження: 84313, Україна, Донецька обл., м. Краматорськ, б. Машинобудівників, буд. 37, код ЄДРПОУ 44739726.

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя        Н.  В.  Недобитюк