ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 Справа № 917/179/26 

Суддя Семчук О.С., розглянувши матеріали справи
за позовною заявою Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго", вул. Захисників України, 17, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Національний Смак", вул. Шадюка, 35, с. Литвяки, Лубенський район, Полтавська область, 37531 
про стягнення коштів, 
без виклику учасників справи,
ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Лубнитеплоенерго" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Національний Смак" про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 21.10.2024 по 15.04.2025 в сумі 18 232,95 грн, різниці в нарахуванні за період з 21.10.2024 по 15.04.2025 в сумі 2 263,82 грн, за абонентське обслуговування за період з 01.10.2024 по 30.09.2025 в сумі 404,88 грн, інфляційні втрати за період з 01.12.2024 по 31.01.2026 в сумі 1 153,34 грн, 3% річних за період з 01.12.2024 по 31.01.2026 в розмірі 516,54 грн.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2026 справу № 917/179/26 розподілено судді Семчук О.С.
Ухвалою суду від 16.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень. 
Відповідачем подано відзив на позовну заяву із запереченнями проти вимог позивача (вх. № 3469 від 16.03.2026). 
У поданому відзиві відповідач просить суд поновити строк на подання відзиву, з посиланням, зокрема, на незначний період пропуску визначеного судом строку, який не призводить до затягування розгляду справи та не порушує інтересів позивача.
Відповідно до частини 1, 4 статті 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на подання відзиву, разом із подачею відзиву, тобто останній вчинив відповідну дію передбачену частиною 4 статті 119 ГПК України.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.
Відповідно до частин 1, 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
З метою забезпечення процесуальних прав відповідача, для повного дослідження доказів у цій справі, правильного та об`єктивного вирішення спору, суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача, поновити пропущений строк для подання відзиву та залучити відзив до матеріалів справи.
У відзиві відповідач також просить розглянути справу в загальному позовному провадженні на підставі частини 5 статті 12 ГПК України, оскільки справа не є малозначною через складність розрахунків, призначити технічну експертизу для перевірки наявності/стану транзитних трубопроводів у приміщенні з посиланням на статтю 84 ГПК України та витребувати від позивача докази: акт обстеження приміщення, схему трубопроводів, оригінали розрахунків з посиланням на статтю 81 ГПК України).
Щодо клопотання відповідача про розгляд справи в загальному позовному провадженні, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Частиною 1 статті 247 ГПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Пунктом 1 частини 5 статті 12 ГПК України зазначено, що малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, станом на 01.01.2026 це справи, у яких ціна позову не перевищує 332 800,00 грн.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (частина 2 статті 247 ГПК України).
Враховуючи, що у цьому позові позивачем заявлено вимоги про стягнення 21 902,83 грн, ця справа згідно частини 1 статті 247 ГПК України є малозначною в силу закону (тобто такою де сума вимог не перевищує 332 800,00 грн), тому її слід розглядати лише в порядку спрощеного позовного провадження.
З урахуванням вказаного, клопотання відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження не підлягає задоволенню судом з огляду на положення ГПК України.
Також, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача щодо витребування від позивача доказів, оскільки воно заявлено відповідачем з порушенням вимог визначених статтею 81 ГПК України.
Так, відповідно до частини 2 статті 81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Позивачем не наведено визначених у пунктах 2-5 частини 2 вказаної статті мотивувань для необхідності витребування акту обстеження приміщення, схеми трубопроводів, оригіналів розрахунків. 
Щодо клопотання відповідача про призначення технічної експертизи для перевірки наявності/стану транзитних трубопроводів у приміщенні з посиланням на статтю 84 ГПК України суд зазначає наступне. 
Відповідно до частини 1 статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі, зокрема, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто в разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.
З огляду на предмет позову, відсутність обґрунтування дійсної необхідності призначення у справі технічної експертизи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи. 
Посилання відповідача на норми статті 84 ГПК України взагалі є помилковим та не поширюються на подання клопотань про призначення експертизи.
Позивач, у визначений судом строк, надав суду відповідь на відзив відповідача (вх. № 3684 від 19.03.2026), яка долучена до матеріалів справи.
20.03.2026 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 3721). Заперечення подано у строк визначений судом, а відтак долучено до матеріалів справи. 
Будь-які інші заяви в матеріалах справи відсутні.
Зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Розглянувши надані матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (позивач, Виконавець) засноване на майні спільної (комунальної) власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області та є виконавцем послуг з постачання теплової енергії споживачам міст Лубни і Пирятин (витяг зі статуту а.с. 5).
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України від 09.11.2017 № 2189 «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189).
Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (пункт 2 частини 1 статті 5 Закону № 2189).
Відповідно до частини 2 статті 12 Закону № 2189 договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Частиною 5 статті 13 Закону № 2189 визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022) затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Правила № 830) та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.
Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статей 10 та 11 Закону України "Про електронну комерцію" (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця) (пункт 13 Правил № 830).
01.10.2021 на вебсайті ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» http:lubnvteplo.com.ua опубліковано текст індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.
Відповідно до пункту 51 індивідуального договору, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.
Так, враховуючи особливості укладання індивідуальних договорів про надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку, індивідуальний договір набрав чинності 01.11.2021.
За приписами частини 5 статті 13 Закону № 2189 плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:
- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;
- плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Національний Смак" (відповідач, Споживач) на підставі Договору оренди № 01/01/22 від 01.01.2022 є орендарем нежитлового приміщення загальною площею 236,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Лубни, вул. Прикордонників, 60Б (а.с. 7). 
Нежитлове приміщення знаходиться в багатоквартирному дев`ятиповерховому будинку обладнаному загальнобудинковим вузлом обліку теплової енергії, в якому діє внутрішньо будинкова система опалення. 
Таким чином, з 01.01.2022 відносини між позивачем та відповідачем щодо надання послуг з постачання теплової енергії в нежитлове приміщення загальною площею 236.2 кв.м., яке перебуває в оренді у відповідача (особовий рахунок № 7580133), що знаходиться в багатоквартирному багатоповерховому будинку, обладнаному загальнобудинковим вузлом обліку теплової енергії, в якому діють внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання за адресою: м. Лубни, вул. Прикордонників, 60Б, регулюються типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії (Договір).
Згідно пунктів 1-3 Договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті http:lubnyteplo.com/ua. Виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на офіційному сайті http:lubnyteplo.com/ua.
Згідно пункту 4 Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.
Пунктом 5 Договору визначено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", та складається з:
- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживаюча безпосередньо;
- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;
- та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.
Згідно з пунктом 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315 (далі - Методика розподілу). Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).
Зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) кoмерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця (п. 17 Договору).
Розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання здійснює виконавець (пункт 22 Договору).
Відповідно до пункту 23 Договору, зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) розподільного обліку теплової енергії (приладів-розподілювачів теплової енергії) здійснюється щомісяця споживачем, крім випадків, коли зняття таких показань здійснюється виконавцем за допомогою систем дистанційного зняття показань.
Пунктом 30 Договору, визначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:
- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця http:lubnyteplo.com/ua.
Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця http:lubnyteplo.com/ua.
У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному вебсайті.
У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу (пункт 31 Договору).
Відповідно до пункту 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Відповідно до пункту 33 Договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
Згідно з пунктом 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Підпунктом 3 пункту 41 Договору визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором, а підпунктом 1 пункту 43 Договору визначено, що виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість послуги згідно із законодавством та умовами цього договору, зокрема шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.
Згідно пункту 44 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону.
Відповідно до пунктів 51, 52 Договору цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
Згідно пункту 37 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, віднесено до повноважень районних чи обласних рад.
Рішенням Полтавської обласної ради від 30.08.2024 № 853 встановлено для ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» з жовтня 2024 року тариф на послугу з постачання теплової енергії для потреб інших споживачів (усі інші особи, які не підпадають під категорії «Населення» та «Бюджетні установи») в розмірі: - 3234,62 трн/Гкал з ПДВ (умовно-змінна частина) (а.с. 19).
Крім плати за послугу з постачання теплової енергії, споживач повинен вносити плату за абонентське обслуговування в розмірі, визначеної виконавцем (33.74 грн), яка нараховуються щомісяця (пункт 33 Правил № 830) (додаток 7).
Термін «плата за абонентське обслуговування» визначена пунктом 11 частини 1 статті 1 Закону № 2189, відповідно до якого це - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
Плата за послугу та плата за абонентське обслуговування вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (пункти 30, 34 індивідуального договору, пункт 35 Правил № 830).
Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць (пункт 35 Правил № 830, пункт 32 індивідуального договору).
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 10.11.2021 № 1209 «Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу», якою запроваджено механізм зміни теплопостачальною організацією розміру нарахувань за послугу з постачання теплової енергії споживачам (крім населення та бюджетних установ) у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу, з урахуванням диференціації тарифів та доповнено Правила № 830 розділом «Особливості нарахування (визначення) плати за послугу з постачання теплової енергії у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу, що використовується для наданий послуги відповідної категорії споживачів», а саме пунктами 59-61.
Підставою для зміни розміру нарахувань є умова, коли ціна природного газу придбаного виконавцем у відповідному місяці опалювального періоду, є відмінною (більшою або меншою) від ціни природного газу врахованої у структурі тарифу на послугу з постачання теплової енергії.
Сума перерахунку (різниця в нарахуваннях) виставляється до оплати споживачеві у відповідному місяці перерахунку.
Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування (пункт 8 Правил № 830).
Розпорядженням Лубенського міського голови від 21.10.2024 № 517р та рішенням виконкому від 26.03.2025 № 69 опалювальний період 2024/25 років встановлено з 21.10.2024 по 31.03.2025. Рішенням виконкому від 04.04.2025 № 97 відновлено опалюваний період 2024/25 років з 07.04.2025 по 15.04.2025 (а.с. 38-40).
Позивач зазначає, що у зв`язку із початком опалювального періоду виконавцем було проведено підключення системи опалення будинку шляхом подачі теплоносія у внутрішньобудинкову систему опалення.
Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором виконав, надавши споживачу протягом жовтня 2024 року - вересня 2025 року послугу з постачання теплової енергії, змінивши розмір нарахувань та нарахувавши плату за абонентське обслуговування.
Позивач щомісячно, у відповідності до пункту 36 Правил № 830, пункту 33 індивідуального договору, направляв споживачу рахунки на оплату послуг (а.с. 42-47).
Як зазначає позивач, на момент подачі позову, відповідач не виконав зобов`язання за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії, заборгувавши 20 901,65 грн (18 232,95 грн за послуги з постачання теплової енергії за період з 21.10.2024 по 15.04.2025; 2263,82 грн різниці в нарахуваннях за період з 21.10.2024 по 15.04.2025; 404,88 грн за абонентське обслуговування за період з 01.10.2024 по 30.09.2025, розрахунок заборгованості а.с. 48-49).  
Позивач у своєму позові зазначає, що споживач добровільно розраховувався за надані з 01.11.2021 по 30.09.2022 послуги з постачання теплової енергії, оплачував суму перерахунку (різницю в нарахуваннях) та вносив плату за абонентське обслуговування за індивідуальним договором. У період з 01.11.2022 по 30.09.2023 та з 01.10.2023 по 30.09.2024 заборгованість стягувалась за рішеннями суду, які набрали законної сили.
Оскільки відповідач не вносив оплату вартості послуг теплопостачання та інших складових, не звертався до позивача із заявами/претензіями щодо якості, кількості або вартості наданої послуги, позивач реалізував своє право, передбачене пп. 5 п. 42 індивідуального договору, щодо звернення до суду в разі порушення споживачем умов договору.
Окрім того, на підставі статті 625 ЦК України позивачем нараховано до стягнення з відповідача інфляційні втрати за період з 01.12.2024 по 31.01.2026 в сумі 1 153,34 грн, 3% річних за період з 01.12.2024 по 31.01.2026 в розмірі 516,54 грн.
Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у цій справі: Індивідуальний Договір, Договір оренди нежитлового приміщення № 01/01/22 від 01.01.2022; Акт приймання-передачі нежитлового приміщення № 1 від 01.01.2022; Додаткова угода № 2; витяг з державного реєстру; Додаток до рішення № 853 від 30.08.2024 Тарифи; Акт прийняття в експлуатацію вузла обліку спожитої теплової енергії; розрахунок обсягу спожитої теплової енергії; Акти, розрахунки коригування по тепловому лічильнику; параметри лічильників; дані про площу усіх опалювальних приміщень будинку № 60Б по вулиці Прикордонників в місті Лубни; Наказ № 37-О від 15.09.2021; розрахунки коефіцієнту перерахунку для зміни розміру нарахувань за послуги; розпорядження Лубенської міської ради № 517р від 21.10.2024; рішення Лубенської міської ради від 20.03.2025 № 69, від 04.04.2025 № 97; Акт на включення опалення будинку; рахунки за період з 21.10.2024 по 15.04.2024; розрахунок суми заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат.
Відповідач у відзиві та запереченнях, зокрема зазначає, що не укладав індивідуальний договір з позивачем у встановленому порядку. Опублікування тексту договору на сайті позивача (01.10.2021) не є належним повідомленням для орендаря нежитлового приміщення, який не є співвласником будинку; позивач не довів наявність транзитних трубопроводів у приміщенні відповідача; відповідач добровільно сплачував за попередні періоди (до 30.09.2024), але це не є визнанням боргу за спірний період. Попередні рішення суду (справи № 917/799/24 та № 917/241/25) стосуються минулих періодів і не є преюдиційними, оскільки обставини змінилися (автономне опалення підтверджено).
Перелік доказів, якими мотивує свої заперечення: договір оренди офісу від 01.01.2022; Акт обстеження нежитлового приміщення щодо наявності-відсутності підключення до мереж централізованого опалення.
При прийнятті рішення по справі судом приймається до уваги наступне.
Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Як вже зазначалось, з 01.01.2022 відносини між позивачем та відповідачем щодо надання послуг з постачання теплової енергії в нежитлове приміщення загальною площею 236.2 кв.м., яке перебуває в оренді у відповідача (особовий рахунок № 7580133), що знаходиться в багатоквартирному багатоповерховому будинку, обладнаному загальнобудинковим вузлом обліку теплової енергії, в якому діють внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання за адресою: м. Лубни, вул. Прикордонників, 60Б, регулюються типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії (Договір).
Судом встановлено, що Господарським судом Полтавської області ухвалено рішення від 01.08.2024 у справі № 917/799/24, яким стягнуто з відповідача на користь позивача плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії у період з 01.11.2022 по 30.09.2023. Також, Господарським судом Полтавської області ухвалено рішення від 10.04.2025 у справі № 917/241/25, яким стягнуто з відповідача на користь позивача плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії у період з 01.10.2023 по 30.09.2024. Вказані рішення набрали законної сили. 
Відповідно до статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже вищевказаними рішеннями Господарського суду Полтавської області встановлена наявності правовідносин між сторонами цієї справи та факт укладення індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.
Відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються Законом України "Про теплопостачання" та іншими нормативно-правовими актами.
Положеннями статті 1 даного Закону України "Про теплопостачання" визначено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;
Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги":
- виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;
- внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо);
- житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;
- індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;
- споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.
Пунктом 8 Правила № 830 визначено, що постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.
Як вже зазначалось, розпорядженням Лубенського міського голови від 21.10.2024 № 517р та рішенням виконкому від 26.03.2025 № 69 опалювальний період 2024/25 років встановлено з 21.10.2024 по 31.03.2025. Рішенням виконкому від 04.04.2025 № 97 відновлено опалюваний період 2024/25 років з 07.04.2025 по 15.04.2025 (а.с. 38-40).
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Приписами статті 1 Закону України "Про теплопостачання" тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.
Згідно частини 1 статті 17 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" вказано, що комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. 
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що 01.01.2009 у будинку за адресою: вул. Прикордонників, 60Б, м. Лубни введено в експлуатацію будинковий вузол обліку теплової енергії (а.с. 20).
Згідно з пунктом 24 Правил № 830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу (Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315, далі - Методика розподілу).
Розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.
Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано (пункт 3 розділу І Методики розподілу).
Пунктом 24 Методика розподілу обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.
З огляду на те, що приміщення відповідача безпосередньо централізовано не опалюється, обсяг спожитої послуги з постачання теплової енергії складається із обсягу витраченого на загальнобудинкові потреби опалення, яке розподіляється між усіма власниками приміщень будинку пропорційно до опалювальних площ, та обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладено транзитні трубопроводи (стояки) внутрішньо будинкової системи опалення. Обсяги розраховуються за відповідними формулами, що наведені позивачем у позові (а.с. 2).
Правила № 830 доповнено розділом «Особливості нарахування (визначення) плати за послугу з постачання теплової енергії у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу, що використовується для надання послуги відповідної категорії споживачів», а саме пунктами 59-61 (постанова Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1209).
Згідно пунктів 59-61 Правил № 830, підставою для зміни розміру нарахувань за послугу з постачання теплової енергії є умова, коли ціна природного газу придбаного виконавцем у відповідному місяці опалювального періоду є відмінною від ціни природного газу, врахованої у структурі тарифу. Для зміни розміру нарахувань за послугу з постачання теплової енергії застосовується коефіцієнт перерахунку (К) за формулою: К = Вп/Вт, де Вп - перерахована планова вартість одиниці послуги, Вт - планова вартість одиниці послуги.
Сума перерахунку (різниця в нарахуваннях) виставляється до оплати споживачеві у відповідному місяці перерахунку. Обсяг різниці нарахування із застосуванням відповідної формули наведені позивачем у позові (а.с. 2 зворотна сторона).
Також, як вже було зазначено судом, споживач повинен вносити щомісячну плату за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, який складає 33,74 грн згідно наказу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" № 37-О від 15.09.2021 "Про плату за абонентське обслуговування", та плату за абонентське обслуговування в разі наявності у будинку централізованого постачання гарячої води, визначеної виконавцем (9.63 грн) (а.с. 33). Плата за послугу та плата за абонентське обслуговування вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (пункти 30, 34 Договору, пункт 35 Правил № 830).
Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу у спірний період послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, змінивши розмір нарахувань та нарахувавши плату за абонентське обслуговування.
За відповідачем рахується прострочена заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 21.10.2024 по 15.04.2025 в сумі 18 232,95 грн, різниці в нарахуванні за період з 21.10.2024 по 15.04.2025 в сумі 2 263,82 грн, за абонентське обслуговування за період з 01.10.2024 по 30.09.2025 в сумі 404,88 грн.
Твердження (заперечення) відповідача стосовно того, що він не є споживачем теплової енергії, і його нежитлове приміщення відключено від централізованої системи опалення будинку, суд оцінює критично та не бере до уваги, оскільки суперечать викладеному вище судом нормативному врегулюванню спірних правовідносин. 
Як неодноразово зазначалось, з 01.01.2022 (враховуючи дату укладення договору оренди нежитлового приміщення) відносини між позивачем та відповідачем щодо надання послуг з постачання теплової енергії в нежитлове приміщення регулюються типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії (Договір). Вказані обставини (факт наявності правовідносин між учасниками) встановлені судом у рішеннях Господарського суду Полтавської області у справах № 917/799/24/24 та № 917/241/25.
Отже, з урахуванням викладеного суд відійшов висновку що позовні вимоги в цій частині є достатньо обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Окрім того, на підставі статті 625 ЦК України позивачем нараховано до стягнення з відповідача інфляційні втрати за період з 01.12.2024 по 31.01.2026 в сумі 1 153,34 грн, 3% річних за період з 01.12.2024 по 31.01.2026 в розмірі 516,54 грн.
Так, відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні витрати є невід`ємною частиною боргу, вимоги про сплату яких кредитор вправі заявити з моменту виникнення права на позов про повернення боргу.
Оскільки договором встановлені чіткі строки виконання зобов`язань, не виконавши ці зобов`язання у встановлений строк, споживач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання.
У зв`язку з несплатою відповідачем визначених договором платежів, позивачем правомірно заявлено до стягнення інфляційні втрати та 3 % річних.
За розрахунком позивача інфляційні втрати за період з 01.12.2024 по 31.01.2026 становлять 1 153,34 грн, 3% річних за період з 01.12.2024 по 31.01.2026 становлять 516,54 грн.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3 % річних суд встановив, що він є арифметично та методологічно правильним, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.
Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є одними з основних засад судочинства, закріпленими у статті 124 Конституції України, статтях 2, 7, 13, 14 ГПК України.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.
Інші доводи, на які посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень під час розгляду цієї справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.
Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішеннях по справам: "Серявін та інші проти України", «Ван де Гурк проти Нідерландів», "Трофимчук проти України" вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
На підставі викладеного, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі.
Керуючись статтями 76-80, 129, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Національний Смак" (вул. Шадюка, 35, с. Литвяки, Лубенський район, Полтавська область, 37531, код ЄДРПОУ 38728879) на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (вул. Захисників України, 17, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, код ЄДРПОУ 05541083) заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 21.10.2024 по 15.04.2025 в сумі 18 232,95 грн, різницю в нарахуванні за період з 21.10.2024 по 15.04.2025 в сумі 2 263,82 грн, за абонентське обслуговування за період з 01.10.2024 по 30.09.2025 в сумі 404,88 грн, інфляційні втрати за період з 01.12.2024 по 31.01.2026 в сумі 1 153,34 грн, 3% річних за період з 01.12.2024 по 31.01.2026 в розмірі 516,54 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3328,00 грн. 
Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
3. Рішення надіслати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України).

Суддя Олена СЕМЧУК