Справа № 746/197/26
2/746/138/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2026 р. 

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Нагорної Н.Г.,
при секретарі судового засідання Марченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Срібнянського районного суду Чернігівської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Прилуцької окружної прокуратури в Чернігівській області, поданої представником Шурою Олексієм Леонідовичем, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення шляхом конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області,
ВСТАНОВИВ:

11 травня 2026 року Керівник Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (далі – ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить припинити відповідачці – громадянці російської федерації, право власності на земельну ділянку площею 2,35 га, кадастровий номер 7425155100:04:001:0075, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Срібнянської селищної ради, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 травня 2026 року громадянка російської федерації ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7425155100:04:001:0075 загальною площею 2,35 га. Підставою реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 7425155100:04:001:0075 загальною площею 2,35 га вказано свідоцтво про право на спадщину за законом № 256 від 10 березня 2018 року. Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру – цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 7425155100:04:001:0075 площею 2,35 га – 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель – землі сільськогосподарського призначення. 

Згідно з долученими до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно документами, на час реєстрації права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7425155100:04:001:0075 площею 2,35 га ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою російської федерації (місце проживання та реєстрації: рф, АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина російської федерації НОМЕР_2 , виданий 07 червня 2010 органом ФМС 34006). 

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом ННВ 292114, виданого 10 березня 2018 року в.о. державного нотаріуса Срібнянської районної державної нотаріальної контори, на підставі заповіту від 29 січня 1997 року, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка рф, яка зареєстрована за адресою: рф, АДРЕСА_1 . Спадщина складається з земельної ділянки площею 2,35 га, яка розташована за адресою: Чернігівська область, Срібнянський район, Срібнянська селищна рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7425155100:04:001:0075, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на права власності на землю № 036586. Спадкова справа № 235/2004, зареєстровано в реєстрі за №256. 

Також, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15 березня 2018року внесені відомості про реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки, зокрема, між ОСОБА_1 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» (далі – ТОВ «Батьківщина») (ЄДРПОУ 30875436) (орендар) 13 березня 2018 року укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7425155100:04:001:0075 загальною площею 2,35 га (номер запису про інше речове право 25293093), за умовами якого орендодавець передав у строкове платне користування земельну ділянку строком на 7 років.
Згідно з доданою до позову копією договору оренди земельної ділянки від 13 березня 2018 року, ОСОБА_1 (орендар) передала в оренду СТОВ «Батьківщина» (орендодавець) земельну ділянку з кадастровим номером 7425155100:04:001:0075 загальною площею 2,35 га строком на 7 років (пункт 8 договору).

Відомості про право користування земельною ділянкою внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15 березня 2018 року (індексний номер рішення 40171151 від 19 березня 2018 року ), номер запису про інше речове право 25293093. Таким чином, строк оренди закінчився 16 березня 2025 року.

Відповідно до листа Прилуцького відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 25 березня 2026 року № 7426.1-406/7426.1-26, за обліками будь-які дані про отримання посвідки на тимчасове або постійне проживання на території України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну або продовження строку перебування на території України, оформлення виходу із громадянства України, наявність громадянства України щодо ОСОБА_1 відсутні. 

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року у Чернігівській області утворено Прилуцький район (з адміністративним центром у місті Прилуки) у складі, в тому числі, території Срібнянської селищної територіальної громади, затверджених Кабінетом Міністрів України. Отже, громадянка рф ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом отримала у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7425155100:04:001:0075 загальною площею 2,35 га, право власності на яку було зареєстровано на її ім`я у встановленому законом порядку 10 березня 2018 року, однак, по теперішній час її не відчужила, хоча зобов`язана була відчужити успадковану земельну ділянку не пізніше 11 березня 2019 року. Враховуючи те, що отримана ОСОБА_1 у власність земельна ділянка сільськогосподарського призначення нею добровільно не відчужена упродовж встановленого законодавством України річного строку, то земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Недотримання відповідачкою вказаних правових норм порушує майнові інтереси держави, пов`язані з протиправним користуванням іноземним громадянином землями даної категорії. 
Підставою представництва інтересів Держави прокурор зазначає те, що ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, будучи органом, уповноваженим на виконання функцій держави у спірних правовідносинах, не вжило заходів щодо належного контролю за порядком використання та реалізації прав на землю, самостійно не зверталось і не планує звертатись до суду з відповідним позовом.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18 травня 2026 року справу передано до провадження судді Нагорної Н.Г.

Ухвалою судді Срібнянського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання у справі на 11 год. 30 хв. 04 червня 2026 року, про що повідомлено сторони у справі.

Ухвалою судді Срібнянського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2026 року закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду по суті на 14 год. 30 хв. 01 липня 2026 року.

01 липня 2026 року прокурор у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити у межах позовних вимог, з підстав, зазначених у позові. 

ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області було належним чином та своєчасно повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання представник ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує поданий прокурором позов і просить його задовольнити, розглянути справу без їх участі. 

Відповідачка, зважаючи на її громадянство російської федерації та місце проживання на території даної держави-агресора, з якою Україною зупинено дію Мінської конвенції та Протоколу до неї, повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України від 04 червня 2026 року, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалась, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не надала.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, які виникли між сторонами цього позову, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Вирішуючи питання щодо підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом, суд зважує на наступне.

Приписи статті 131-1 Конституції України, статті 56 ЦПК України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наділяють прокурора повноваженнями на представництво в суді інтересів держави у виключних випадках, а саме: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу. 

Оскільки ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області відповідно до положень статті 145 ЗК України, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Положення про Головне управління Держгеокадастру в області» здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, наділене правом на подання такого роду позовів, у листі від 23 березня 2026 року № 54-73-2001ВИХ-26 зазначило про неподання позову у зв`язку з відсутністю коштів на оплату судових витрат та у зв`язку з цим просило прокуратуру вжити заходів щодо представництва інтересів держави у порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» шляхом подання позову про конфіскацію земельної ділянки, належної громадянці російської федерації ОСОБА_1 , станом на 11 травня 2026 року (день надходження даного позову прокурора до суду) самостійно не реалізувало це своє процесуальне право, то відповідності до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», статті 56 ЦПК України існують всі підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка рф, яка зареєстрована за адресою: рф, АДРЕСА_1 , згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом ННВ 292114, виданого 10 березня 2018 року в.о. державного нотаріуса Срібнянської районної державної нотаріальної контори, на підставі заповіту від 29 січня 1997 року є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина складається із земельної ділянки площею 2,35 га, яка розташована за адресою: Чернігівська область, Срібнянський район, Срібнянська селищна рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7425155100:04:001:0075, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на права власності на землю № 036586. Спадкова справа № 235/2004, зареєстровано в реєстрі за №256.

Отже, громадянка рф ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом отримала у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7425155100:04:001:0075 загальною площею 2,35 га, право власності на яку було зареєстровано на її ім`я у встановленому законом порядку 10 березня 2018 року, однак, по теперішній час її не відчужила, хоча зобов`язана була відчужити успадковану земельну ділянку не пізніше 11 березня 2019 року.

13 березня 2018 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «Батьківщина» (ЄДРПОУ 30875436) (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7425155100:04:001:0075 загальною площею 2,35 га строком на 7 років (пункт 8 договору).

Відомості про право користування земельною ділянкою внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15 березня 2018 року (індексний номер рішення 40171151 від 19 березня 2018 року ), номер запису про інше речове право 25293093. Таким чином, строк оренди закінчився 16 березня 2025 року.

Відтак, ОСОБА_1 у порядку спадкування 10 березня 2018 року набула у власність вищевказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення й протягом року, тобто до 11 березня 2019 року, повинна була її відчужити, однак цей свій обов`язок не виконала. Натомість за договором оренди земельної ділянки від 13 березня 2018 року ОСОБА_1 (орендодавець) передала її у строкове платне користування, строком на 7 років, СТОВ «Батьківщина», про що 15 березня 2018 року внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказане свідчить про відсутність у відповідачки наміру на виконання імперативно визначеного законом обов`язку щодо відчуження іноземцем земельних ділянок сільськогосподарського призначення. 

За змістом положень статті 41 Конституції України, статей 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Власність зобов`язує. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) встановлені нормами розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України.

Відповідно до частин першої, другої статті 38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.

Згідно з частиною першою статті 39 даного Закону виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Тому, оскільки спірні земельні ділянки, які належать до нерухомого майна (частини першої статті 181 ЦК України), знаходяться на території України, то на них поширюється дія права України.

Приписами статті 378 ЦК України визначено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

За змістом статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Аналогічне положення передбачено щодо таких стратегічно важливих об`єктів, як надра, атмосферне повітря, води та ін.

Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Іноземці (особи без громадянства) підпадають під дію національного права, що регулює правовідносини з приводу набуття права власності, з окремими винятками (стаття 374 ЦК України). Зокрема, це обмеження права іноземців на отримання у власність земель сільськогосподарського призначення, передбачені статтями 22, 81 ЗК України. Землі сільськогосподарського призначення, до яких належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), не можуть передаватися у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Згідно з частиною четвертою статті 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Дана норма також кореспондується з частиною першою статті 145 ЗК України, відповідно до якої, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.

Разом з тим, невиконання іноземними особами та особами без громадянства вказаного обов`язку у відповідності до пункту «в» частини першої статті 143, частини другої статті 145 ЗК України є підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку в судовому порядку й така земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Натомість, норма пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, якою встановлено заборону купівлі-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не поширюється на ці правовідносини, оскільки положення частини четвертої статті 81 ЗК України є імперативними.

Отже, за відсутності факту добровільного відчуження іноземною громадянкою ОСОБА_1 до 11 березня 2019 року і по даний час успадкованої земельної ділянки сільськогосподарського призначення, право власності відповідачки на таку земельну ділянку підлягає припиненню шляхом конфіскації цієї земельної ділянки за рішенням суду.

Водночас, визначаючись із позовними вимогами, суд вважає, що конфіскація спірних земельних ділянок без компенсації відповідачу їх вартості була б порушенням її права власності в частині забезпечення принципу «справедливої рівноваги», а саме: між законною метою, що передбачається для досягнення цілі, та засобами, які використовуються.

При цьому, суд відзначає, що хоча положення частини четвертої статті 145 ЦК України у чинній редакції (згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення» № 552-ІХ від 31 березня 2020 року набрала чинності з 01 липня 2021 року) й визначають конфіскацію земельної ділянки як її оплатне вилучення (ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику), однак юридична термінологія «конфіскація майна» означає саме безоплатне примусове вилучення у власність держави майна, що підтверджується й змістом статті 354 ЦК України. Водночас, якість закону та правова визначеність є складовими елементами принципу верховенства права, який задекларовано в статті 8 Конституції України.

Отже, ціна проданої на земельних торгах належної ОСОБА_1 земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, підлягає виплаті ОСОБА_1 . 

Такий висновок суду корелюється з вимогами розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», роз`ясненнями, викладеними в пункті 15 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16 травня 2013 року № 24-754/0/4-13 та відповідає статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 

Таким чином, враховуючи викладені обставини, позов прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Оскільки позов задоволений, згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача на користь Чернігівської обласної прокуратури підлягає стягненню сплачений при поданні цього позову судовий збір у сумі 2 662,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8, 13, 14, 41, 131-1 Конституції України, статтями 5, 319, 321, 346, 373, 374, 378 ЦК України, статтями 22, 81, 143, 145, 148 ЗК України, статтями 2-4, 12, 13, 19, 23, 56, 76-89, 141, 258-268, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Прилуцької окружної прокуратури в Чернігівській області, поданої представником Шурою Олексієм Леонідовичем, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення шляхом конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області - задовольнити.

Припинити громадянці російської федерації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: рф, АДРЕСА_1 , паспорт громадянина російської федерації НОМЕР_2 , виданий 07 червня 2010 органом ФМС 34006) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7425155100:04:001:0075 площею 2,35 га, з цільовим призначенням – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Срібнянської селищної ради, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівської обласної прокуратури (рахунок UA248201720343140001000006008, банк – Державна казначейська служба України м. Київ, одержувач – Чернігівська обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02910114) понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 

Позивач – Прилуцька окружна прокуратура, ел. пошта priluki.prok@chrg.gp.gov.ua тел. 380463730104, адреса:Чернігівська область, Прилуцький район, м. Прилуки, вул. В`ячеслава Чорновола, 50-а, 17500, ЄДРПОУ 0291011425.

Позивач – Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ел. пошта cn.head@land.gov.ua, тел. +380462678565, адреса: Україна, 14000, Чернігівська обл., місто Чернігів, вул. П`ятницька, 11а, ЄДРПОУ 39764881.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Н.Г. Нагорна