Справа № 298/666/26 
Номер провадження 3/298/373/26 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 червня 2026 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП-
ВСТАНОВИВ:
до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшли дві справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
Постановою судді Великоберезнянського районного суду від 25 червня 2026 року справи про адміністративне правопорушення №298/666/26 (провадження 3/298/373/26) та №298/667/26 (провадження 3/298/374/26) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП об`єднані в одне провадження, об`єднаній справі присвоєно номер №298/666/26 (провадження № 3/298/373/26). 

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №686936 від 8 червня 2026 року, складеного інспектором відділення поліції №2 (смт Великий Березний) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Ковач С.Ю., 7 червня 2026 року о 23 год. 33 хв. водій громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Мирча по вул. Лісова не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, адмін.постанова ЕНА 5239964 від 16.07.2026 року, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП. 

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №686908 від 8 червня 2026 року, складеного інспектором відділення поліції №2 (смт Великий Березний) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Ковач С.Ю., 7 червня 2026 року о 23 год. 33 хв. громадянин ОСОБА_1 , по вулиці Лісова, с. Мирча, керував автомобілем марки ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки із застосуванням приладу DRAGER Alcotesr 6820. Тест №51 позитивний 0,70 проміле. Водія відсторонено від права керування даним транспортним засобом, шляхом залишення його на узбіччі дороги без порушення ПДР. Правопорушення зафіксовано на нагрудну боді камеру SEYE В64 11130163416/99. Громадянин ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності за ст.. 130 ч. 1 КУпАП від 11.01.2026 року, чим порушив п. 2.9 ПДР, повторно протягом року.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся. Про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Судом вжито заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання шляхом надіслання йому судових повісток за адресою, яку він зазначив при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 . 
Відповідальність за надання правдивої інформації про адресу проживання або адресу, на яку особу можна інформувати про перебіг подій по справі та особисті дані, повністю лежить на особі, яка притягається до відповідальності.
Іншої адреси місця проживання, реєстрації чи перебування ОСОБА_1 суду не повідомлено.
Крім цього, на офіційному сайті Великоберезнянського районного суду Закарпатської області в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду були зазначені відомості про дату, час та місце розгляду такої.
Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 , в тому числі, мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.
Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.
За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.
Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 126 та статтею 130 КУпАПбез обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.
Дослідивши протоколи у справі про адміністративне правопорушення та приєднані до них матеріали, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом вчинене повторно протягом року, та керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.
Так, положеннями частини 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Диспозиціями ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а також керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Згідно вимог п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч.2 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З досліджених доказів, судом встановлено, що ОСОБА_1 7 червня 2026 року о 23 год. 33 хв. по вулиці Лісова, с. Мирча, керував автомобілем марки ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки із застосуванням приладу DRAGER Alcotesr 6820. Тест №51 позитивний 0,70 проміле, повторно протягом року. При цьому, керував вказаним транспортним засобом без посвідчення водія повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 а та п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Факт скоєння адміністративних правопорушень та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні проступків, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: 

- копією постанови Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2026 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Вказана постанова набрала законної сили 10 лютого 2026 року;
- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №686936 від 8 червня 2026 року та серії ЕПР1 №686908 від 8 червня 2026 року, якими зафіксовано обставини вчинення правопорушень. Вказані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту, так і щодо форми, містять підписи ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу, отримання примірнику протоколу; 
- роздруківкою з технічного приладу «Alkotest 6820», тест №51, відповідно до якої 07.06.2026 року о 23.44 год. інспектор ОСОБА_2 провів тестування на алкоголь ОСОБА_1 , результат тесту 0.70% проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Ковач С., за результатами проведеного огляду ОСОБА_1 , за відомостями, викладеними у вказаному акті, огляд було проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, невиразна вимова, огляд проводився за допомогою ALCOTEST 6820 «Драгер», результат тесту 0,70% проміле, з результатами огляду ОСОБА_1 погодився;
- постановою серії ЕНА №7333096 від 08.06.2026 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП;
- постановою серії ЕНА №5239694 від 16.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП;
- даними рапорту відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 08.06.2026;
- довідкою до адміністративного протоколу ЕПР1 №686908 від 08.06.2026 року, за відомостями якої відповідно до відомостей інформативно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» підсистеми ГСЦ «Посвідчення водія» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення на право керування транспортними засобами не отримував. Також в ході перевірки встановлено, що 30.01.2026 року Перечинським районним судом гр. ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 ч. 1 КУпАП (постанова Перечинського районного суду №304/88/26);
- фотографією із зображенням транспортного засобу; фотокопією паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; фотокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;
- даними відеозаписів на оптичному диску, що долучений до матеріалів справи, на яких зафіксовані керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинка його працівнитками поліції, а також проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зізнання ОСОБА_1 , в тому, що він випив близько п`ять пляшок пива, крім цього повідомив, що в нього відсутнє посвідчення водія і не так давно він вчинив ДТП. Долучені до протоколу відеозаписи суд вважає належними та допустимими доказами у справі.
На підставі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінюючи наявні в матеріалах об`єднаної справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.2 ст.130, ч. 5 ст.126 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, дії останнього за вказаними статтями КУпАП кваліфіковані вірно. 

Дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України відповідно до якого відповідно до якого забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та п.2.1а Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а тому в діях останнього вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущені ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубими, пов`язані з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даних проступків.
Суддя враховує, що в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Санкція ч. 5 ст.126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Санкція ч.2 ст.130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вказане правопорушення, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, визначених ст.17 КУпАП, у даній справі не встановлено, передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи не закінчились. 

У порядку вимог ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, ч.2 ст.130 КУпАП, суд враховує встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушень, характер скоєних проступків, умови та ситуацію, в яких правопорушення вчинене, особу ОСОБА_1 , беручи до уваги ступінь вини винної особи та її майновий стан, суд приходить до висновку про необхідність застосування стягнення на підставі ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.5 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним протиправних дій в подальшому. 
Згідно з ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Беручи до уваги те, що постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2026 року (набрала законної сили 10.02.2026) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу, і він до закінчення строку дії стягнення (10 лютого 2031 року) у виді позбавлення права керування транспортними засобами 07.06.2026 вчинив нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуту частину такого стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2026 року, яка становить 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців 10 днів.
При цьому строк невідбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами обчислюється суддею відповідно до положень ч. 2 ст.299, ч. 2 ст.317-1 КУпАП, згідно з якими особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Саме така міра покарання, на переконання судді, відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.
Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Керуючись ст.ст. 30, 36, 40-1, 126, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, яка встановлена за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, на рахунок №UА538999980313030149000007001, отримувач коштів код за ЄДРПОУ 37975895, отримувач Закарпатська область, м.Ужгород, призначення платежу 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років приєднати невідбуту частину стягнення згідно постанови судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2026 року та остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 9 (дев`ять) років 7 (сім) місяців 10 (десять) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Зизич В.В.