15.06.2026 Справа № 756/14974/25
Ун. № 756/14974/25
Пр. № 2/756/1490/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
15 червня 2026 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти, а відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом.
Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 14.07.2025 складає 49 811,23 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.
Ухвалою суду 21.10.2025 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України.
Відповідачем письмовий відзив не подано.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази, в електронній формі наявні в «Електронному кабінеті судді» підсистеми «Електронний суд», суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 15.12.2022 між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивачем видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором.
Заявою відповідача підтверджується факт того, що він був проінформований про умови кредитування в АТ «Акцент-Банк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.
Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані АТ «Акцент-Банк» відповідачеві ОСОБА_1 , які він використав у повному обсязі.
Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його за користування, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Однак, ОСОБА_2 не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустив заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 49 811,23 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 33 757,06 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 16 054,17 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову.
Пунктом 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг банку надано право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за кредитним договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом було встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 14.07.2025 утворилась заборгованість у розмірі - 49 811,23 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі - 33 757,06 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі - 16 054,17 грн..
Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану кредитну заборгованість.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як убачається з матеріалів справи між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено договір №22012025 від 08.04.2025 року про надання правової допомоги із встановленням винагороди в розмірі 21 200,00 грн., додаткову угоду №1 від 08.04.2025 року до Договору №22012025.
Суд зазначає про те, що відповідно до укладеного договору відповідач сплачує адвокату витрати за надання таких послуг, які сторони погоджують у акті надання послуг.
Відповідно до п. 4.1 договору, за надання правничої допомоги у відповідності до положень даного договору клієнт оплачує об`єднанню винагороду у фіксованих розмірах за певні види правничої допомоги та у відсотках від суми платежу (-ів), що надійшла клієнту від боржників в якості погашення заборгованості, а саме: вивчення матеріалів справи, аналіз законодавства, аналіз та оцінка перспективності звернення до суду за одну справу - 1000,00 грн, перевірка комплектності документів, визначення підсудності справи, розрахунок суми судового збору та надання клієнту реквізитів для його сплати за одну справу - 500,00 грн, підготовка та направлення досудової вимоги боржнику - 1000,00 грн, підготовка та направлення однієї позовної заяви до суду - 7200,00 грн, моніторинг справи в суді та написання процесуальних документів по справі за необхідності - 5100,00 грн, отримання одного виконавчого листа - 1000,00 грн, перевірка судового рішення та виконавчого документа на відповідність обов`язкових реквізитів - 400,00 грн., написання однієї заяви про примусове виконання рішення та здійснення контролю за ефективним та оперативним виконанням судового рішення на стадії виконавчого провадження, яке є завершальною стадією судового провадження - 5000,00 грн. Загальна сума становить 21200,00 грн.
За змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як убачається з матеріалів справи між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено договір №22012025 від 08.04.2025 року про надання правової допомоги із встановленням винагороди в розмірі 21 200,00 грн., додаткову угоду №1 від 08.04.2025 року до Договору №22012025.
Суд зазначає про те, що відповідно до укладеного договору відповідач сплачує адвокату витрати за надання таких послуг, які сторони погоджують у акті надання послуг.
Відповідно до п. 4.1 договору, за надання правничої допомоги у відповідності до положень даного договору клієнт оплачує об`єднанню винагороду у фіксованих розмірах за певні види правничої допомоги та у відсотках від суми платежу (-ів), що надійшла клієнту від боржників в якості погашення заборгованості, а саме: вивчення матеріалів справи, аналіз законодавства, аналіз та оцінка перспективності звернення до суду за одну справу - 1000,00 грн, перевірка комплектності документів, визначення підсудності справи, розрахунок суми судового збору та надання клієнту реквізитів для його сплати за одну справу - 500,00 грн, підготовка та направлення досудової вимоги боржнику - 1000,00 грн, підготовка та направлення однієї позовної заяви до суду - 7200,00 грн, моніторинг справи в суді та написання процесуальних документів по справі за необхідності - 5100,00 грн, отримання одного виконавчого листа - 1000,00 грн, перевірка судового рішення та виконавчого документа на відповідність обов`язкових реквізитів - 400,00 грн., написання однієї заяви про примусове виконання рішення та здійснення контролю за ефективним та оперативним виконанням судового рішення на стадії виконавчого провадження, яке є завершальною стадією судового провадження - 5000,00 грн. Загальна сума становить 21 200,00 грн.
За змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Застосовуючи зазначені стандарти в даній справі, суд вважає, що витрати, зазначені у звітах не відповідають критерію реальності адвокатських витрат з точки зору їх необхідності.
З цих підстав, суд вважає необґрунтованим відносити до витрат на професійну правничу допомогу витрати, а саме: вивчення матеріалів справи, аналіз законодавства, аналіз та оцінка перспективності звернення до суду за одну справу - 1000,00 грн, перевірка комплектності документів, визначення підсудності справи, розрахунок суми судового збору та надання клієнту реквізитів для його сплати за одну справу - 500,00 грн.
Так, вищезазначений зміст наданих послуг - виконаних робіт вартістю 1 500 грн, на думку суду, охоплюються підготовкою та направленням однієї позовної заяви до суду.
Крім того, суд не включає до складу витрат на професійну правничу допомогу - моніторинг справи в суді та написання процесуальних документів по справі за необхідності - 5100,00 грн, оскільки розгляд справи проводиться в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, стороною позивача по суті справи жодного клопотання, заяви до суду не подано.
Разом з цим витрати на отримання одного виконавчого листа - 1000,00 грн, перевірка судового рішення та виконавчого документа на відповідність обов`язкових реквізитів - 400,00 грн., написання однієї заяви про примусове виконання рішення та здійснення контролю за ефективним та оперативним виконанням судового рішення на стадії виконавчого провадження, яке є завершальною стадією судового провадження - 5000,00 грн. є передчасними, тому вищезазначені принципи справедливого суду змушують суд встановлювати розумність розміру цих витрат, задля забезпечення балансу прав та інтересів обох сторін. 
Вирахувавши вартість послуг в цій частині, суд визначає обґрунтованим розмір наданої позивачу правничої допомоги у розмірі 8 200 грн., а саме підготовку та направлення досудової вимоги боржнику вартістю 1000,00 грн, підготовку та направлення однієї позовної заяви до суду вартістю 7200,00 грн.
Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», заборгованість за договором про надання банківських послуг від 15.12.2022 року станом на 14.07.2025 року у розмірі:
- 33 757 (тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят сім) гривень 06 копійок - заборгованості за кредитом;
- 16 054 (шістнадцять тисяч п`ятдесят чотири) гривні 17 копійок - заборгованості за відсотками;
- 8 200 (вісім тисяч двісті) гривень 00 копійок - витрат на професійну правничу допомогу;
- 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок - судового збору.
Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», код ЄДРПОУ 14360080, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, 11.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя         А.М. Майбоженко