Справа № 395/2109/25 Провадження № 2-о/395/37/2026  
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі: 
головуючого судді – Орендовського В.А.,
за участю присяжних Малашевич Т.В., Ніколаєвої С.В.,
з участю секретаря судового засідання Піддубної Н.С.,
розглянувши в окремому провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за заявою Новомиргородського психоневрологічного інтернату, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання фізичної особи недієздатною,

ВСТАНОВИВ: 

У жовтні 2025 року заявник звернувся до суду із заявою в інтересах  ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання фізичної особи недієздатною. В заяві вказав, що громадянка  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті реорганізації Новомиргородського дитячого будинку-інтернату II профілю була зарахована до особового складу і прийнята на повне державне утримання до Новомиргородського психоневрологічного інтернату з 22.11.2018 року. Зарахована згідно наказу № 12 від 22 листопада 2018 року.  ОСОБА_1  є особою з інвалідністю IІ групи з дитинства безстроково, потребує постійного догляду і нагляду. Заклад, в якому перебуває  ОСОБА_1 , оснащений всім необхідним для забезпечення життєдіяльності підопічних, організовано санітарно-гігієнічні умови для проживання та 4-х разове харчування, на високому рівні надається реабілітаційна та медична допомога. Новомиргородський психоневрологічний інтернат є юридичною особою, який діє на підставі Положення, затвердженого розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради від 20.09.2018 року № 268-гр. Новомиргородський психоневрологічний інтернат є стаціонарним інтернатним закладом для соціального захисту населення, що утворюється для тимчасового або постійного проживання/перебування осіб зі стійкими інтелектуальними та/або психічними розладами, які за станом здоров`я потребують стороннього догляду, соціально-побутового обслуговування, надання медичної допомоги, соціальних послуг та комплексу реабілітаційних заходів і яким згідно з висновком лікарської комісії за участю лікаря-психіатра не протипоказане перебування в закладі (п.6 Положення про Новомиргородський психоневрологічний інтернат). У разі потреби заклад вживає заходів для вирішення питань щодо недієздатності підопічних, які потребують опіки та піклування, та призначення їм опікуна або піклувальника (п.7 Положення про Новомиргородський психоневрологічний інтернат). Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1315-р від 24 грудня 2024 року «Про схвалення Стратегії реформування психоневрологічних, інших інтернатних закладів та деінституціоналізації догляду за повнолітніми особами з інвалідністю та особами старшого віку до 2034 року і затвердження операційного плану заходів з її реалізації у 2025-2027 роках» схвалено Стратегію реформування психоневрологічних, інших інтернатних закладів та деінституціоналізації догляду за повнолітніми особами з інвалідністю та особами старшого віку до 2034 року та затверджено операційний план заходів з реалізації у 2025-2027 роках Стратегії реформування психоневрологічних, інших інтернатних закладів та деінституціоналізації догляду за повнолітніми особами з інвалідністю та особами старшого віку до 2034 року. Згідно даної Стратегії та операційного плану - визначено цілі та завдання з розвитку нових послуг і підтримки осіб з інвалідністю та осіб старшого віку в територіальній громаді, які орієнтовані на людину та повагу її прав, зокрема послуги персонального асистента, догляду (вдома, денного), належної інфраструктури (інклюзивні заклади освіти та медичні заклади, адаптоване для потреб осіб з інвалідністю та осіб старшого віку житло та транспорт), що забезпечуватиме право осіб з інвалідністю та осіб старшого віку на незалежне життя та їх інтеграцію в територіальні громади. Стратегія передбачає реалізацію прав осіб, що належать до її цільової групи шляхом деінституціоналізації системи догляду за ними, зокрема забезпечення можливостей для реалізації їх прав. Це передбачає створення можливостей для реалізації їх прав на участь у соціальному житті, на вибір нарівні з іншими людьми свого місця проживання, де та з ким проживати і не бути зобов`язаними проживати у визначених інституціях, на звернення за захистом своїх прав і свобод, на доступ до необхідної інформації та правничої допомоги без будь-яких обмежень і бар`єрів. Для цього необхідно докорінне реформування мережі психоневрологічних та інших інтернатних закладів, які надають послуги догляду та медичної допомоги особам з інвалідністю та особам старшого віку, передача відповідних функцій на рівень територіальних громад, забезпечення розвитку системи підтримки членів сімей таких осіб, внесення відповідних змін до законодавства, що регулює відносини у зазначеній сфері, зокрема щодо визначення механізмів забезпечення та реалізації прав осіб з інвалідністю та осіб старшого віку, відмова від невиправданого обмеження їх дієздатності, запобігання дискримінації за ознаками стану здоров`я, інвалідності, віку та/або за декількома ознаками. Кінцевою метою Стратегії є створення належних умов (правових, економічних, соціальних, інфраструктурних) для соціальної інтеграції та реалізації права на незалежне життя повнолітніх осіб з інвалідністю та осіб старшого віку у територіальних громадах, що передбачає можливість таких осіб реалізувати свій економічний і соціальний потенціал, захищати свої права та свободи, встановлені законодавством, брати активну участь у всіх аспектах життя територіальної громади та суспільства загалом і водночас мати доступ до необхідного догляду та необхідної підтримки без вилучення із звичного соціального оточення, зміни звичного способу життя та умов проживання. Розроблення Стратегії відповідає зобов`язанням України в межах Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, а також передбачене Планом України, схваленим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18 березня 2024 р. № 244, для реалізації ініціативи СС “Ukraine Facility”, запровадженої Регламентом (ЄС) Європейського Парламенту та Ради (ЄС) від 29 лютого 2024 р. № 2024/792.
За таких обставин, шляхом реформування психоневрологічних та інших інтернатних закладів, деінституціоналізації догляду за повнолітніми особами з інвалідністю та особами старшого віку до 2034 року, враховуючи операційний план заходів у 2025-2027 роках виникає необхідність в упорядкуванні діючої системи догляду за підопічними Новомиргородського психоневрологічного інтернату, дотримання та захист Новомиргородським ПНІ всіх прав підопічних даного закладу, зокрема в даному випадку ОСОБА_1 , який через свій хворобливий стан не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, не може реалізувати свої права та забезпечити собі прийнятні життєві та побутові умови, а тому необхідно визнати її недієздатною.
Представник заявника ОСОБА_2 у судовому засідання заяву підтримала повністю та просила її задовольнити.
Представник заінтересованої особи повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду справи у судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі.
Перевіривши та дослідивши докази, суд вважає що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася  ОСОБА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Олександрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області 21 січня 2002 року (а.с.3). Згідно довідки Новомиргородського психоневрологічного інтернату № 1233 від 20.10.2025 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в Новомиргородському психоневрологічному інтернаті на повному державному утриманні з 26.09.2018 року по даний час. Має ІІ групу інвалідності з дитинства (а.с.10).
Як вбачається з характеристики підопічної Новомиргородського ПНІ  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно наказу №22 від 22.11.2018 року зарахована до Новомиргородського Психоневрологічного інтернату на повне державне утримання з 22.11.2018 року. Має встановлену ІІ групу інвалідності з дитинства в зв`язку з психічним захворюванням та розумовою відсталістю. За час перебування в інтернаті зарекомендувала себе як особа емоційно нестійка, з вираженими істеричними рисами характеру. Схильна до перебільшення власних переживань, демонстративної поведінки, потребує постійної уваги з боку персоналу та оточуючих, емоційні реакції бурхливі, часто неадекватні, на зауваження реагує болісно, плачем або показовим невдоволенням. Мислення поверхневе, послідовність думок порушена. Контакт з оточенням встановлює вибірково, схильна до вигадок, перекручених фактів. Поведінка непередбачувана, залежна від емоційного стану. Під впливом настрою може бути як привітною так і конфліктною. Побутові навички засвоєні частково, потребує контролю та нагадування з боку персоналу. Самостійно не здатна раціонально розпоряджатися коштами, не усвідомлює наслідки власних дій. Легко піддається сторонньому впливу, що може призвести до небажаних або небезпечних для неї ситуацій. До трудової діяльності залучається епізодично, інтерес до праці нестійкий, працездатність занижена. Має підвищену емоційну збудливість, швидко втомлюється, схильна до конфліктів. З огляду на психічний стан, емоційну нестійкість та виражені порушення поведінки, підопічна ОСОБА_1 не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, потребує постійного контролю, нагляду та встановлення над нею опіки. 
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 117 від 19.03.2026 року ОСОБА_1 страждає на тяжкий хронічний психічний розлад у формі помірної розумової відсталості (МКХ-10, F-71.0). Даний розлад унеможливлює здатність усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. 
З огляду на наведене, суд вважає, що є підстави для визнання ОСОБА_1 недієздатною.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх підстав про визнання ОСОБА_1 недієздатною.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви Новомиргородського психоневрологічного інтернату.
Відповідно до ч. 3 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 263-265  ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Новомиргородського психоневрологічного інтернату, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання фізичної особи недієздатною - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , недієздатною.
Строк дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною – два роки з дати набрання ним законної сили.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії такого рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною .
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст рішення виготовлено28 травня 2026 року.

Суддя       Орендовський В.А.

Присяжні      Малашевич Т.В.

Ніколаєва С.В.