Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 704/327/26
02 червня 2026 р. м. Тальне 
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді: Дьяченка Д.О.
з участю секретаря судового засідання: Табачківської М.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «I безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «I безпечне агентство необхідних кредитів» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши суду, що відповідно до укладеного кредитного договору № 6589453 від 27.08.2025 р., відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 360 днів (з 27.08.2025 по 21.08.2026 р), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95% які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 862,50 грн.) У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 250 грн. за кожен день понадстрокового користування. 
Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконала умови договору, не сплатила відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснила повне погашення коштів за договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, у відповідності до ст. 128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем її реєстрації. Заяв та клопотань не надала, відзиву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом об`єктивно встановлено, що 27.08.2025 року ТОВ «I безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 6589453 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого товариство надає позичальнику кредит у розмірі 5000,00 грн., а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк кредиту 360 дні, тип процентної ставки – фіксована.
Відповідач підписала Договір про надання споживчого кредиту електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора 263453. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором  № 6589453 від 27.08.2025 р., заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості становить 20185 грн. 00 коп. з яких: 5000 грн. 00 коп. за основною сумою боргу, 4322 грн. 50 коп. за відсотками, 862 грн. 50 коп. заборгованість за комісією, 10000 грн. 00 коп. заборгованість за пенею/неустойкою. 
Відповідач зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної угоди не виконала в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України: Зобов`язання має виконуватися належним чином...
Проте відповідач не повернув суму кредиту, тим самим порушив умови договору.
Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України).
Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.
Ч.1 ст.634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування»: загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
У відповідності до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»: До загальних витрат за споживчим кредитом включаються:доходи кредитодавця у вигляді процентів;комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо;інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
У ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості за тілом кредиту, відсотками комісією є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення заборгованості з відповідача 10000 грн. 00 коп. пені/неустойки, суд не вбачає за можливе стягнути із відповідача вказану заборгованість виходячи із такого.
Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання…
Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про не можливість стягнення заборгованості штрафних санкцій.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.
Так, до матеріалів справи представником позивача долучено копію платіжної інструкції про сплату судового збору в розмірі 2662 грн. 40 коп. Крім того представник позивача в прохальній частині позовної заяви просить стягнути судові витрат на правничу допомогу із відповідача в розмірі 4500 грн., на підтвердження чого надав суду копії відповідних документів (копію договору про надання правничої допомоги, витяг з акту приймання-передачі наданої правничої допомоги, платіжну інструкцію).
З врахуванням того, що позов задовольняється частково, то розподіл судових витрат має бути розподілено пропорційно до розміру задоволених вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).
Оскільки позов було задоволено у процентному відношенні на 50,45 %, то відповідно і сума стягнення судового збору та витрат на правову допомогу на користь позивача має бути зменшена на цю різницю, що становить: 1343 грн. 18 коп. судового збору та 2270 грн. 25 коп. витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. ст. 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 1049-1054, 1077-1082 ЦК України, суд

УХВАЛИВ: 
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «I безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження: 01010, площа Арсенальна, 1Б, м. Київ, НОМЕР_2 відкритий в АТ «Універсал Банк», код банку 322001) заборгованість за договором кредиту № 6589453 від 27.08.2025 року у розмірі 10185 грн. 00 коп.,з яких: 5000 грн. 00 коп. за основною сумою боргу, 4322 грн. 50 коп. за відсотками, 862 грн. 50 коп. заборгованість за комісією. 
У задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «I безпечне агентство необхідних кредитів» судовий збір в сумі - 1343 грн. 18 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі - 2270 грн. 25 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження. якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Д.О. Дьяченко