Справа № 127/36788/25
Провадження 2/127/8555/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 07.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір № 1374897 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», за умовами якого первісний кредитор надав відповідачу кредит у сумі 4000,00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Позивач зазначив, що відповідно до п. 1.3 договору сума кредиту становить 4000,00 грн, тип кредиту - кредит. За п. 1.4 договору строк кредиту становить 365 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 5 днів. За п. 1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 2,50 % на день та застосовується у межах строку кредиту, визначеного п. 1.4 договору. За п. 1.5.2 договору знижена процентна ставка становить 1,875 % на день та застосовується за умови, якщо споживач до 12.01.2024 або протягом трьох календарних днів після цієї дати сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного у графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.
Первісний кредитор свої зобов`язання виконав та надав відповідачу 4000,00 грн шляхом перерахування коштів на платіжну картку, зазначену відповідачем під час укладення договору. Однак відповідач належним чином умови договору не виконала, кредит та проценти не сплатила.
27.06.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 27062025, за яким первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до відповідача за договором № 1374897. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу заборгованість відповідача становила 40300,00 грн, з яких 4000,00 грн - тіло кредиту, 36300,00 грн - проценти, 0,00 грн - пеня. Позивач просив стягнути з відповідача 40300,00 грн заборгованості та судові витрати.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Також цією ухвалою суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів.
Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір № 1374897 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 07.01.2024.
Згідно з п. 1.2 договору суд установив, що товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до п. 1.3 договору сума кредиту становить 4000,00 грн, тип кредиту - кредит.
Згідно з п. 1.4 договору строк кредиту становить 365 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 5 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів сторони визначили у графіку платежів, що є додатком № 1 до договору (п. 1.4 Договору).
Згідно з п. 1.4.1 договору суд установив, що у споживача відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту. Товариство може направити споживачу відповідну пропозицію, однак це є правом товариства, а не його обов`язком.
Відповідно до п. 1.5 договору тип процентної ставки - фіксована.
Згідно з п. 1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, зазначеного у п. 1.4 договору.
Згідно з п. 1.5.2 договору знижена процентна ставка становить 1,875 % в день та застосовується лише за умови, якщо споживач до 12.01.2024 або протягом трьох календарних днів після цієї дати сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного у графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. У цьому ж пункті сторони погодили, що у разі невиконання умов для отримання індивідуальної знижки користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних умовах.
Пунктом 1.5.3 договору сторони погодили, що протягом строку дії договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений лише у бік зменшення для споживача у випадку та на умовах, визначених п. 1.5.2 договору.
Згідно з п. 1.7 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 542068,32 % річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 434893,79 % річних.
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 40500,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки- 40375,00 грн (п. 1.8 Договору).
Відповідно до п. 2.2 договору сума кредиту перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення договору. Датою надання кредиту визначено 07.01.2024 або 08.01.2024. 
Згідно з п. 2.4 договору кредит вважається наданим у день перерахування товариством суми кредиту за реквізитами, зазначеними у п. 2.1 договору.
Згідно з п. 3.1 договору проценти за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто за методом «факт/факт».
Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що до періоду розрахунку процентів включаються день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, визначена у графіку платежів.
Згідно з п. 5.1 договору повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюються згідно з графіком платежів.
Пунктом 5.4 договору сторони погодили, що у разі затримання споживачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі. Вимога надсилається електронним листом на електронну адресу споживача та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані споживача. Споживач повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів з дня отримання такого повідомлення.
Відповідно до п. 9.2 договору договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, зазначеного у п. 1.4 договору, а якщо після закінчення цього строку за договором залишаються невиконані грошові зобов`язання, договір продовжує діяти до повного їх виконання.
Пунктом 9.6 договору сторони погодили порядок укладення договору та створення електронних підписів сторін. Договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства електронним підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис споживача створюється шляхом використання одноразового ідентифікатора, який товариство направляє на номер мобільного телефону споживача. Введення споживачем такого одноразового ідентифікатора створює його підпис на договорі та вважається повідомленням про прийняття в повному обсязі умов договору.
У реквізитах договору зазначені, зокрема, дані відповідача, зареєстроване місце її проживання, адреса електронної пошти, номери телефону, а також відображено, що договір відповідач підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором М075 07.01.2024 о 15:55:23.
До матеріалів справи долучено додаток № 1 до договору - таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Відповідно до графіка платежів суд установив, що цей графік розрахований з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. У графіку зазначено, що наявність знижки на стандартну процентну ставку - «так», період знижки - до 12.01.2024 включно. Перший платіж визначено у сумі 375,00 грн, а останній платіж - 4500,00 грн, з яких 500,00 грн - проценти, 4000,00 грн - кредит.
У цьому ж додатку сторони погодили, що якщо споживач не виконає умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розмір процентів за вказаний період буде перераховано за стандартною процентною ставкою, перший платіж зі сплати процентів збільшиться до 500,00 грн, усього сума платежів за розрахунковий період становитиме 40500,00 грн, усього сума процентів за користування кредитом - 36500,00 грн, реальна річна процентна ставка - 542068,32 % річних, а загальна вартість кредиту - 40500,00 грн.
Також до матеріалів справи долучено паспорт споживчого кредиту від 07.01.2024, який містить переддоговірну інформацію щодо умов кредитування, орієнтовної реальної річної процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту, кількості платежів, їх періодичності та інші відомості, передбачені Законом України «Про споживче кредитування». 
Відповідно до довідки ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250702-173 від 02.07.2025 суд установив, що між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 від 06.06.2022, а відповідно до цього договору на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було успішно перераховано 4000,00 грн. 
У вказаній довідці, зокрема, зазначені номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 1a38aacf-528b-4d60-9312-6356fb02289e, номер транзакції в системі ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» - 13748971704635770, session ID - 022647554116, код авторизації - 933921, Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .
На виконання ухвали суду АТ КБ «Приватбанк» надав інформацію №20.1.0.0.0/7-251208/95940-БТ, у якій підтвердив, що банківська картка НОМЕР_1 емітована на ім`я ОСОБА_1 . Також банк підтвердив, що 07.01.2024 на вказану карту зараховано 4000 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 25.07.2025, суд установив, що первісний кредитор відобразив 73 розрахункові періоди. У кожному періоді, починаючи з 07.01.2024 та до 06.01.2025, у графі «Відсотки за користування кредитом» зазначено суму 500,00 грн, а в останньому, 73-му періоді, окрім 500,00 грн процентів, відображено 4000,00 грн тіла кредиту. У підсумку вказано: всього станом на 06.01.2025 - 4000,00 грн за кредитом, 36500,00 грн за відсотками, загальна сума 40500,00 грн. У цьому ж розрахунку зазначено, що станом на 27.06.2025 загальна сума заборгованості за договором № 1374897 становить 40300,00 грн, а саме: 4000,00 грн - за кредитом, 36300,00 грн - по відсотках, 0,00 грн - по штрафах/пені, а також вказано списання відсотків у сумі 200,00 грн.
На підтвердження переходу права вимоги позивач подав копію договору факторингу №27062025 від 27.06.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ».
Відповідно до п. 1.1 Договору факторингу клієнт відступає фактору право вимоги до боржників, а фактор передає клієнту грошові кошти у розпорядження за плату. 
Згідно з п. 1.2 договору факторингу перехід права вимоги від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами реєстру боржників, після чого фактор набуває всіх прав кредитора щодо відповідних боржників. 
У договорі також передбачено, що клієнт зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги повідомити боржників про таке відступлення та про передачу їх персональних даних фактору.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 27.06.2025 під порядковим номером 187 зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , номер кредитного договору - 1374897, сума заборгованості за основною сумою боргу - 4000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 36300,00 грн, сума заборгованості за пенею - 0,00 грн, загальна сума заборгованості - 40300,00 грн.
На підтвердження виконання фактором грошового зобов`язання за договором факторингу позивач подав платіжну інструкцію № 7210 від 01.07.2025, згідно з якою ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» сплатило на користь ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» 3750423,44 грн із призначенням платежу: «Сплата за договором факторингу №27062025 від 27.06.2025р.».
Відповідно до повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1374897 від 07.01.2024 первісний кредитор повідомив ОСОБА_1 про відступлення права вимоги новому кредитору - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», а також зазначив, що станом на 28.06.2025 розмір заборгованості становить 40300,00 грн, з яких 4000,00 грн - основна сума боргу, 36300,00 грн - відсотки, 0,00 грн - пеня.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому т.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. 
Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України)
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України)
Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно зі ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а друга сторона відступає або зобов`язується відступити право грошової вимоги до третьої особи.
Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути наявна грошова вимога, а також майбутня вимога.
За ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові. Водночас відсутність доказів такого повідомлення не припиняє самого зобов`язання боржника та не звільняє його від обов`язку повернути заборгованість.
Частина 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлює, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими сторони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, які правовідносини виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже, належними доказами підтверджено, що 07.01.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 виникли договірні правовідносини з надання споживчого кредиту.
Первісний кредитор фактично надав відповідачу кредитні кошти у сумі 4000,00 грн. Це підтверджує довідка платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК», яка містить конкретні реквізити транзакції, суму переказу, дату і час її створення та виконання, а також інформація від банку, отримана на виконання ухвали суду.
Договір № 1374897 сторони уклали в електронній формі через інформаційно-комунікаційну систему товариства. Такий спосіб укладення правочину відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», тому суд визнає кредитний договір належно укладеним.
Суд також установив, що право вимоги за цим договором перейшло до позивача.
Стосовно вимоги про стягнення 4000,00 грн тіла кредиту суд дійшов висновку, що вона є доведеною та підлягає задоволенню. Відповідач отримала кредитні кошти, а доказів їх повернення не подала.
Стосовно процентів, що заявлені позивачем до стягнення, то суд дійшов такого висновку.
Сторони у договорі погодили стандартну процентну ставку 2,50 % на день та знижену ставку 1,875 % на день за певних умов. Разом із тим ці умови договору не можна застосувати в частині, яка суперечить імперативним приписам закону.
На момент укладення договору 07.01.2024 вже діяла ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», яка встановлює, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Ця норма є імперативною та підлягає застосуванню незалежно від змісту погоджених сторонами умов договору.
Отже, проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % на день, а також 1,875 % на день перевищують максимально допустимий законом розмір денної процентної ставки, тому в цій частині умови договору не відповідають вимогам закону і не можуть бути підставою для стягнення з відповідача процентів у заявленому позивачем розмірі.
Поданий позивачем розрахунок первісного кредитора підтверджує, що первісний кредитор фактично нарахував проценти у межах строку кредитування до 06.01.2025 у сумі 36500,00 грн, а на дату відступлення права вимоги вказав 36300,00 грн процентів після списання 200,00 грн. Однак сама наявність такого розрахунку не означає, що суд повинен стягнути саме ці суми. Суд перевіряє, чи відповідає таке нарахування вимогам закону.
Оскільки кредит становив 4000,00 грн, а максимальна денна процентна ставка за законом - 1 % на день, граничний розмір процентів за один день користування кредитом становить 40,00 грн.
Строк кредиту за договором становив 365 днів, отже максимально допустимий розмір процентів за весь погоджений строк користування кредитом становить:
4000,00 грн ? 1 % ? 365 днів = 14600,00 грн.
Саме ця сума підлягає стягненню як проценти за користування кредитом у межах строку дії договору. Тому позов потрібно задовольнити частково.
У частині стягнення процентів понад 14600,00 грн позов задоволенню не підлягає, оскільки такі проценти нараховані з порушенням імперативної норми ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн основного боргу та 14600 грн процентів, всього 18600 грн.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України суд враховує, що справа є незначної складності, обсяг підготовлених та наданих доказів є незначним, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження за відсутності сторін, позов задоволено частково (на 46,15%), а тому суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача 3000 гривень витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір суд покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн. Оскільки суд задовольняє позов частково (на 46,15%) у сумі 18600,00 грн із заявлених 40300,00 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1117,94 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 205, 207, 512, 514, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором № 1374897 про надання споживчого кредиту від 07.01.2024 в розмірі 18600 (вісімнадцять тисяч шістсот) гривень, з яких: 4000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14600 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у сумі 1117 (одна тисяча сто сімнадцять) гривень 94 копійки та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя          В. В. Горбатюк