ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1324/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/3813/26 Категорія: на ухвалу 	Скляренко В.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О.  М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Карпенко О.В., Фетісової Т.Л., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2026 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Переможець-32», Черкаської міської ради про порушення прав споживача на отримання послуги постачання теплової енергії в рівних умовах з іншими споживачами з правильних нарахувань, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:
- визнати нарахування за послугу теплопостачання в цілому по будинку АДРЕСА_1 і в тому числі споживачу ОСОБА_1 такими що не відповідають фактично отриманій послузі та підлягають перерахунку;
- зобов`язати Черкаську міську раду провести демонтаж самочинних прибудов на прибудинковій території - кв. АДРЕСА_2 ;
- зобов`язати ОСББ «Переможець-32» провести демонтаж перепланувань в коридорах загального користування по всіх поверхах та пожежній сходовій клітині та усунути всі недоліки в теплозбереженні за рахунок винних осіб, у спосіб встановлення нових дверей і вікон, а також виконати всі недоліки виявлені Комісією на предмет пожежної безпеки в будинку;
- зобов`язати ОСББ «Переможець-32» і КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» спільно провести перевірку та демонтувати самовільне переобладнання систем опалення по квартирах, демонтувати місця крадіжки гарячої води і опалення полів. Провести перевірку всіх перепланувань якими збільшені житлові площі, для визначення опалювальних площ в квартирах. Провести повну перевірку житлових площ у квартирах за технічними паспортами і відповідності технічного паспорту до житлових площ, та внести зміни до публічних договорів які мають зменшені опалювальні площі і є нікчемними правочинами;
- після усунення всіх обставин, які впливають на правильний розрахунок теплової енергії, провести погашення частини комунальних платежів по яких умисно створено борги ОСОБА_1 - теплопостачання, обслуговування будинку, за рахунок відповідачів - Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, ОСББ «Переможець-32» та Черкаської міської ради;
- стягнути пропорційно з КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, ОСББ «Переможець-32» та Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 037 640 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2026 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 надіслано за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси (вул. Гоголя, 316, м. Черкаси).
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виснував, що підсудність позовних вимог в даному випадку має визначатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням відповідного будинку, оскільки предметом спору є обставини, пов`язані з наданням послуг теплопостачання до багатоквартирного будинку, в якому знаходиться житло позивача, а позовні вимоги стосуються умов використання приміщень такого багатоквартирного будинку, в тому числі і самочинних прибудов та інженерних мереж. 
Судом враховано, що багатоквартирний будинок, в якому проживає позивач і який є об`єктом спору, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , – що відноситься до територіальної юрисдикції Соснівського районного суду м. Черкаси. До того ж, адреса місцезнаходження всіх юридичних осіб, які визначені відповідачами у позові, також перебуває на території юрисдикції Соснівського районного суду м. Черкаси. Отже беззаперечною є та обставина, що в даному випадку підсудність справи належить до юрисдикції Соснівського районного суду м. Черкаси.
Разом з тим, суд відхилив доводи позивача щодо визначення підсудності справи саме Придніпровському районному суду м. Черкаси, зазначивши, що процесуальні дії, що мали місце у судовій справі №712/4087/25, не дають належних правових підстав для відкриття провадження за даним позовом Придніпровським районним судом м. Черкаси, оскільки це матиме наслідком порушення вимог процесуального закону про територіальну підсудність.
Не погоджуючись з ухвалою суду про передачу справи за підсудністю,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2026 року та направити справу до суду для продовження розгляду (відкриття провадження).
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції порушено приписи щодо недопустимості спорів про підсудність. Скаржник вказує, що раніше ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02 травня 2025 року підсудність даної справи вже була визначена за Придніпровським районним судом м. Черкаси. Апеляційний суд врахував неможливість розгляду справи у початковому суді через наявність відповідача, який є присяжним/суддею у тому суді. Постановляючи оскаржувану ухвалу від 24 квітня 2026 року, суд першої інстанції фактично вступив у спір про підсудність та проігнорував обов`язкове рішення суду апеляційної інстанції.
Також ОСОБА_1 зазначає, що передача справи назад до суду, де один із відповідачів має статус присяжного, прямо порушує принцип безсторонності суду. Апеляційний суд раніше вже констатував цей факт, змінюючи підсудність. Повернення справи до того самого суду унеможливлює справедливий розгляд і призведе до повторного масового самовідводу суддів, що є штучним затягуванням процесу. На переконання скаржника, вказане свідчить про порушення ст. 6 Конвенції та про наявність конфлікту інтересів.
Крім того, апелянт звертає увагу апеляційного суду на порушення судом першої інстанції строків розгляду питання про відкриття провадження у справі, оскільки справа була розподілена судді ще 16 квітня 2026 року, а питання про передачу справи вирішувалося з порушенням строків, встановлених ст. 187 ЦПК України. Крім того, станом на момент подання цієї скарги текст ухвали не був вчасно оприлюднений в Електронному кабінеті, що свідчить про перешкоджання у доступі до правосуддя.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку. Виходячи з конструкції частини першої статті 6 Конвенції, можна зробити висновок, що в ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом.
Поняття «суд, встановлений законом» містить таку складову, як дотримання всіх правил юрисдикції та підсудності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Підсудність цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції, визначається статтями 26-30 ЦПК України.
За загальним правилом позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Частиною 2 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Отже, за загальним правилом позови пред`являються за місцезнаходженням чи місцем реєстрації відповідача відповідно до ст. 27 ЦПК України.
Однак слід відзначити, що загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується лише у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.
Приписами ст. 30 ЦПК України визначено правила виключної підсудності, в тому числі, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. (частина 1 ст. 30 ЦПК України)
Матеріалами цієї справи підтверджується, що спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, зокрема щодо нарахування комунальних платежів за теплопостачання, а також щодо утримання систем опалення у будинку АДРЕСА_1 , що за територіальною підсудністю відноситься до Соснівського районного суду м. Черкаси.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що правила виключної підсудності щодо позовів з приводу нерухомого майна стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно) (постанова Верховного Суду від 19 лютого 2025 року у справі № 199/1883/23, постанова Верховного Суду від 01 серпня 2025 року у справі №286/253/24, постанова Верховного Суду від 30 березня 2026 року у справі № 2029/2-2032/2011).
Таким чином, дослідивши зміст та підстави позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що підсудність позовних вимог слід визначити за правилами ч. 1 ст. 30 ЦПК України до територіальної юрисдикції Соснівського районного суду м. Черкаси.
Посилання суду на правила загальної територіальної підсудності за ч. 2 ст. 27 ЦПК України у даному випадку є помилковим, проте висновків суду щодо підсудності справи Соснівському районному суду м. Черкаси не спростовують.
Щодо доводів ОСОБА_1 про зміну територіальної підсудності по справі №712/4087/25 та передачу справи Придніпровському районному суду м. Черкаси апеляційний суд зазначає наступне.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Соснівського районного суду м. Черкаси з аналогічним позовом, але внаслідок того, що чотири судді такого суду постановили ухвали про самовідвід, то голова суду звернувся до Черкаського апеляційного суду з поданням про передачу справи до іншого суду.
Згідно з ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02 травня 2025 року підставою зміни територіальної підсудності стало те, що Голова правління ОСББ «Переможець-32» - Кулик Віктор Олексійович, який є відповідачем у справі, є присяжним для здійснення судочинства в Соснівському районному суді м. Черкаси.
Судове провадження по справі №712/4087/25 завершено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2025 року, яка є чинною дотепер, а відтак позивач має право повторно звертатись до суду з подібними позовними вимогами.
При цьому, Верховний Суд неодноразово наголошував, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є відкриття провадження у справі за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не сплата судового збору і не усунення позивачем цих недоліків у встановлений судом строк.
Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що звернення ОСОБА_1 до суду із позовом з використанням права, передбаченого ч. 2 ст. 257 ЦПК України, є пред`явленням нового позову, при новому розгляді якого судом вирішується питання про відкриття провадження, в тому числі перевіряється відповідність позовної заяви вимогам статтей 175 та 177 ЦПК України та дотримання позивачем правил підсудності справи.
Визначення підсудності у справі, розгляд якої завершено (у тому числі у формі постановлення судового рішення про залишення позову без розгляду) не є безумовною підставою для врахування судом визначеної підсудності у подібних позовах у майбутньому.
З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що процесуальні дії, що мали місце у судовій справі №712/4087/25, не дають належних правових підстав для відкриття провадження за даним позовом Придніпровським районним судом м. Черкаси, оскільки це матиме наслідком порушення вимог процесуального закону про територіальну підсудність.
Доводи скаржника про порушення суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси вимог ЦПК України щодо строків вирішення питання на стадії відкриття провадження у справі, колегія суддів оцінює критично, оскільки дійсно, за матеріалами справи суд постановив ухвалу про передачу справи за підсудністю поза межами п`ятиденного строку, передбаченого для вирішення питання відкриття провадження у справі (залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження). Натомість порушення строків, передбачених ст.ст. 185-187 ЦПК України не є підставою для скасування або зміни судового рішення в розумінні ст. 376 ЦПК України. Вказані скаржником порушення суддею строків, визначених ст. 187 ЦПК України, не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції, який переглядає законність та обґрунтованість судового рішення, а не дії судді щодо порушення процесуальних строків винесення рішень на етапі відкриття провадження.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду - залишенню без змін.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судового збору не проводиться.
Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2026 року– залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді