Справа № 603/132/26
Провадження №2/603/138/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року	м. Монастириська	

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Пасічника А.З.,
при секретарі судового засідання Бішко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного Акціонерного товариства «Зернопродукт МХП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, 

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Андрусенко І.Я. на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВО №1133024 від 06 березня 2026 року, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 та ПАТ «Зернопродукт МХП», в якому просить витребувати на її користь з незаконного володіння відповідачів земельну ділянку із кадастровим номером 6124255500:01:001:1128, загальною площею 0,1395 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району (на теперішній час Чортківського району) Тернопільської області.
В обґрунтування заявлених вимог представник зазначив про те, що після смерті батька ОСОБА_1 – ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилось спадкове майно, до якого входить право на земельну частку (пай) згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0099687, який виданий Монастириською районною державною адміністрацією 25.10.1996 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 01.11.1996 за № 687, яке він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.03.2021. В ході оформлення позивачем спадкових прав на зазначене майно стало відомо про те, що 12.06.2003 на ім`я померлої ОСОБА_6 , на вище зазначену земельну частку (пай) виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 672439 до складу якої входять земельні ділянки, що розташовані на території Коропецької селищної ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, площами 0,6836 га та 0,1395 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери яких 6124255500:01:001:0218 та 6124255500:01:001:1128 відповідно. Зазначену спадщину позивач прийняла, оскільки відноситься до спадкоємців за законом першої черги, є дочкою спадкодавця та подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом та за заповітом, які б прийняли спадщину не було. Проте нотаріус відмовив в оформлені спадкових прав через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки, внаслідок його втрати, а також через те, що ОСОБА_4 за життя не оформив спадкових прав на зазначене майно. Окрім того, причиною відмови було те, що Державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 672439 був виданий 12.06.2003, тобто після смерті ОСОБА_6 , а також через розбіжності в іменах по батькові у Державному акті на право приватної власності на землю серія Р1 № 672439 та свідоцтві про смерть ОСОБА_5 . Щодо розбіжностей в актових записах батька позивача та її баби, а також в держаному акті на право приватної власності, яке видане на ім`я ОСОБА_5 , представник позивача зазначив про те, що свідоцтві про народження батька позивача його матір`ю записана ОСОБА_6 . Відповідно, державний акт на право власності на земельну ділянку був видаваний на зазначене ім`я. Проте, в свідоцтві про смерть баба позивачки зазначена вже як ОСОБА_5 , а підтвердженням прийняття її батьком спадщини після смерті його матері ОСОБА_5 є свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.03.2021. Рішенням Монастириського районного суду Тернопілсьокї області у справі № 603/531/25 від 29 грудня 2025 року за позивачем визнане право власності на земельні ділянку за кадастровим номером 6124255500:01:001:0218. Оформити право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 6124255500:01:001:1128 ОСОБА_1 не може, оскільки 2016 році таке право було зарєстроване за ОСОБА_2 з невідомих підстав, що підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. Позивач вважає, що дана земельна ділянка вибула з володіння її батька поза його волею, а тому вона як спадкоємець має право на її витребування. Щодо недобросовісності набуття права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку 6124255500:01:001:1128 зазначив про те, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 623176 від 23 грудня 2010 року, на підставі якого здійснювалась реєстрація права власноті, такий виданий щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6124255500:01:001:1129, а тому ОСОБА_2 не могла не знати, що вона зареєструвала право власності на іншу земельну ділянку. Також зазначив про те, що ОСОБА_2 , будучи недобросовісним набувачем права власності на земельну ділянку кадастровий номер 6124255500:01:001:1128, не мала права розпоряджатися нею, відтак витребування земельної ділянки і в орендаря також відповідатиме меті віндикаційного позову. На підставі наведеного позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем право на спадкове майно. 
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.
24 березня 2026 року Монастириський районний суд постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання представника позивача та витребував матеріали спадкових справ, які заводились після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також копії поземельних книг земельних ділянок за кадастровими номерами 6124255500:01:001:1128 та 6124255500:01:001:1129. 
02 квітня 2026 року до матеріалів справи долучені копії поземельних книг земельних ділянок за кадастровими номерами 6124255500:01:001:1128 та 6124255500:01:001:1129.
03 квітня 2026 року від Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області надійшли письмові пояснення у яких управіління повідомило про те, що під час Державної реєстрації речових прав за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 6124255500:01:001:1128 допущена помилка, оскільки державний акт серії ЯЛ № 623176 на підставі якого здійснювалась реєстрація права власності свідчить про право на земельну ділянку з кадастровим номером 6124255500:01:001:1129, площею 0,1395 га. Також зазначили про те, що площа земельної ділянки за кадастровим номером 6124255500:01:001:1128, на яку ОСОБА_6 29.12.2002 виданий державний акт серії Р1 № 672439 становить 0,1336 га. 
06 квітня 2026 року до матеріалів справ долучена відповідь Монастириської державної нотаріальної контори № 127/01-16 від 02 квітня 2026 року до якої долучені копії спадкових справ, які заведені після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
11 травня 2026 року Монастириський районний суд Тернопільської області підготовче провадження у даній справі закрив та призначив справу до судового розгляду.
ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась. Її представник - адвокат Андрусенко І.Я. до початку судового засідання подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без їхньої з позивачем участі.
ОСОБА_2 в судове засідання з`явилась, була належним чином повідомленою про дату та час судового розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подала. Інші клопотання в матеріалах справи відсутні. 
ПАТ «Зернопродукт МХП» належним чином повідомлене про дату, час та місце судового розгляду, не забезпечило явку представника в судове засідання, відзив на позовну заяву не подало. 
Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області належним чином повідомлене про дату, час та місце судового засідання, не забезпечило явку представника на судовий розгляд справи. В матеріалах справи є письмові пояснення у яких представник просив розгляд справи проводити без їхньої участі. 
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд встановив такі обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21 березня 1996 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений запис за №19, місце реєстрації виконком Коропецької селищної ради Монастириського району.
Майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 успадкував її син ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 55/2021, яка заведена після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме згідно з даними зазначеної справи на ім`я ОСОБА_4 видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 305, а саме на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Світанок», що розташована в селищі Коропець Монастирського району Тернопільської області в розмірі 1,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї часки в натурі (на місцевості), яке належало померлій ОСОБА_6 , як члену колективного сільськогосподарського підприємства, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0099687, яке видане Монастирською районною державною адміністрацією 25 жовтня 1996 року та який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 01 листопада 1996 року за № 687.
У відповідності до списку громадян, яким проводилась заміна сертифікатів на державні акти на право приватної власності на землю в колишньому колгоспі «Світанок» Монастирського району Тернопільської області, який є додатком до рішення сесії Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області від 24 квітня 2002 року Садівської сільської ради Монастириського району від 26 травня 2002 року ОСОБА_6 здійснена заміна сертифіката серії ТР №0099687, що стверджується записами у Книзі № 17 записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю громадянам смт. Коропець, с. Світле, Стігла на території Коропецької селищної ради за рахунок земель с.с. «Світанок» Монастириського району Тернопільської області та виданий державний акт серії Р1 № 672439.
Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 672439, яке видане ОСОБА_6 на підставі рішення ІІІ сесії ІV скликання Коропецької селищної Ради народних депутатів від 26 серпня 2002 року, ОСОБА_6 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,81 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Коропецької селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з них 0,68 га – рілля та 0,13 га – кормових угідь. Зокрема згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,13 га, від точки А до Б розташовані землі гр. ОСОБА_7 , від Б до В – землі гр. ОСОБА_8 , від точки В до Г та від точки Г – записи відсутні. Відстань між поворотними точками в метрах становить: 11.29, 119.2, 119.2 м та 11.29 м.
Зазначене узгоджується із відповіддю ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області за №29-19-0.61-3550/2-25 від 28.08.2025. Також, згідно із зазначеної відповіді встановлено те, що за даними Держаного земельного кадастру на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672439 зареєстровані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: із кадастровим номером 6124255500:01:001:0218, площею 0,6836 га, угіддя – рілля та із кадастровим номером 6124255500:01:001:1128, площею 0,1336 га, угіддя - пасовища.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане Монастирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 20 січня 2022 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (батько позивач) про, що зроблений відповідний актовий запис за №26.
Родинні відносини позивача ОСОБА_1 та її батька ОСОБА_4 підтверджуються:
-свідоцтвом про народження ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке повторно видане Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Тернопільській області від 23.08.2016 серії НОМЕР_4 , відповідно до якого батьками позивача зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_10 ;
-свідоцтвом про шлюб ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке повторно видане Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Тернопільській області від 23.08.2016 серії НОМЕР_5 , відповідно до якого позивач разом з ОСОБА_11 зареєстрували шлюб, на підставі чого позивач змінила прізвище на ОСОБА_12 . 
03 жовтня 2025 року державний нотаріус Монастириської державної нотаріальної контори Войташек В.І. виніс постанову №432/02-31, якою ОСОБА_1 відмовив у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Коропецької селищної ради Мнастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672439, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , через те, що останній не оформив спадкових прав на зазначене майно, також через те що зазначений акт виданий після смерті померлої ОСОБА_6 . Окрім того, причиною відмови нотаріуса було існування розбіжностей в імені та по батькові померлої ОСОБА_5 , яка зазначена в свідоцтві про смерть та державному акті, який виданий на ім`я ОСОБА_6 .
Відсутність інших спадкоємців, які б мали право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 стверджується матеріалами спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема, в такій наявна заява дружини померлого – ОСОБА_10 про те, що вона відмовляється від отримання свідоцтва про право власності на 1/2 частку спільного сумісного майна подружжя.
Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області у справі 603/531/25 від 29 грудня 2025 року за ОСОБА_1 визнане право власності на земельну ділянку площею 0,6836 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124255500:01:001:0218, що розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району (на теперішній час Чортківського району) Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 №672439.
Оформити право власності на іншу частину спадкового майно, а саме на земельну ділянку кадастровий номерм 6124255500:01:001:1128,яка залишилась після смерті батька позивач не може, оскільки таке вже зареєстроване за ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 440491266 від 21.08.2025 у відповідності до якої земельна ділянка з кадастровим номером 6124255500:01:001:1128 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 623176, який виданий 29.12.2002 Управлінням Держкомзему у Монастириському районі. Окрім того, згідно із зазначеною інформацією  ОСОБА_2 на підставі договору оренди землі № КРП-89 від 04.11.2015 передала у платне користування строком 10 років ПАТ «Зернопродукт МХП» право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6124255500:01:001:1128, яке зареєстроване в реєстрі 17.02.2016.
Відповідно до відповіді ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області за №29-19-0.2131-3989/2-25 від 19.09.2025 відомості щодо земельної ділянки за кадастровим номером 6124255500:01:001:1128 перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру з автоматизованому порядку, без подання заяви про це її власника. Станом на дату їх перенесення така перебувала у власності ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672439, що виданий 29.12.2002 та зареєстрований за №575. Підстави набуття ОСОБА_3 прав на земельну ділянку з кадастровим номером 6124255500:01:001:1128 ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області не відомі. Додатково повідомили про те, що згідно з книгою реєстрації державних актів на право на право власності на землю, договорів оренди землі ОСОБА_2 виданий державний акт серія ЯЛ № 623176 від 29.12.2010 на право власності на земельну ділянку площею 0,1395 га кадастровий номер 6124255500:01:001:1129. 
Окрім того, згідно наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області копії державного акту на право власності на землю серія ЯЛ № 623176 на підставі якого здійснювалась реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 6124255500:01:001:1128 за ОСОБА_2 , який виданий на підставі рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.10.2010 № 2-380/2010, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки кадастровий номер 6124255500:01:001:1129, площею 0,1395 га у межах згідно з планом. Зокрема згідно плану зовнішніх меж зазначеної земельної ділянки площею 0,1395 га, від точки А до Б розташовані землі загального користування, від точки Б до В землі гр. ОСОБА_13 , від В до Г – землі загального користування та від точки Г до А землі ОСОБА_6 . Відстань між поворотними точками в метрах становить: від А до Б – 11.81 м, від А до Г – 119,01 м, від Б до В – 119 м та від Г до В – 11.80 м.
Згідно даних поземельної книги, яка відкрита 14 листопада 2014 року власником земельної ділянки площею 0,1395 га, кадастровий номер 6124255500:01:001:1129 на підставі державного акта серія ЯЛ № 623176 є ОСОБА_2 . Відстань між поворотними точками в метрах становить: від А до Б – 11.81 м, від А до Г – 119,01 м, від Б до В – 119 м та від Г до В – 11.8 м. Згідно з описом меж земельної ділянки є такі дані: від А до Б – землі загального користування; від ОСОБА_14 ; від В до Г – землі загального користування та від Г до А – ОСОБА_15 .
Відповідно до даних поземельної книги, яка відкрита 17 серпня 2016 року щодо земельної ділянки кадастровий номер з 6124255500:01:001:1128, запис №003 від 17.08.2016 її власником зазначена ОСОБА_6 на підставі державного акта серії Р1 № 672439 від 29.12.2002, що зареєстрований в реєстрі за № 575. Площа земельної ділянки зазначена 0,1336 га. Відстань між поворотними точками в метрах становить: від А до Б – 11.3 м, від А до Г – 119,01 м, від Б до В – 119 м та від Г до В – 11.3 м. Згідно з описом меж земельної ділянки є такі дані: від А до Б – землі загального користування; від ОСОБА_16 ; від В до Г – землі загального користування та від Г до ОСОБА_17 
17.02.2016 право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_2 (запис № 008 від 11.11.2022), реєстраційний номер земельної ділянки 13379401. 
У записі № 001 від 17.08.2016 площа земельної ділянки кадастровий номер з 6124255500:01:001:1128 зазначена 0,1395 га. Відстань між поворотними точками меж земельної ділянки зазначена: від 4 до 3 – 11.81 м, від 2 до 3 – 119,01 м, від 1 до 4 – 119 м та від 1 до 2 – 11.80 м. Відповідно до опису меж: від точки А до Б – землі ОСОБА_18 та від точки В до Б – ОСОБА_15 . 
Окрім того, відповідно до даних поземельних книг щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 6124255500:01:001:1128 та 6124255500:01:001:1129, їх реєстраційні номери у Державному реєстрі прав однакові, а саме – 13379401. 
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).
Монастириський районний суд Тернопільської області у справі 603/531/25 від 29 грудня 2025 року задовольнив позов ОСОБА_1 та визнав за нею право в порядку спадкування після смерті її батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 0,6836 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124255500:01:001:0218, що розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району (на теперішній час Чортківського району) Тернопільської області згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 №672439. 
Оскільки предметом даного спору є захист права власності щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6124255500:01:001:1128, яка належала батьку позивачу як спадкоємцю першої черги за законом після смерті його матері ОСОБА_5 , якій така належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 №672439, та зазначені обставини разом з обставинами про прийняття спадщини позивачкою ОСОБА_1 встановлювались під час розгляду справи 603/531/25 за участю тих самих осіб, вони відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню у цій справі.
Оформити право власності на іншу частину спадкового майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером 6124255500:01:001:1128, площею 0,1336 га, яке залишилось після смерті батька позивач не може, оскільки таке вже зареєстроване за ОСОБА_2 , внаслідок помилки. Відтак ОСОБА_2 безпідставно та незаконно набула у власність земельну ділянку, кадастровий номером 6124255500:01:001:1128.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, зазначеному законом. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частин 1, 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Гарантуючи захист права власності, законодавство надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України.
Метою позову про витребування майна з чужого володіння (незалежно від того, на підставі приписів яких статей ЦК України цю вимогу заявив позивач) є забезпечення введення позивача у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Так, у випадку нерухомого майна означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на таке майно (пункт 37 Постанова ВП ВС, 06.07.22, справа № 914/2618/16 (провадження №12-25гс21).
Володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння як складова права власності неправомірним (незаконним) бути не може. Право володіння як складова права власності на нерухоме майно завжди належить власникові майна. Особа, за якою зареєстроване право власності, є володільцем нерухомого майна, але право власності (включаючи право володіння як складову права власності) може насправді належати іншій особі. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, чи набув або не набув володілець право власності (і відповідно право володіння) на таку ділянку чи ні.
Суб`єкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно створює спростовну презумпцію наявності в суб`єкта і права володіння цим майном (як складової права власності). Особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння нею таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі – власникові. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності.
Заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Але не набуває право володіння на відповідне майно, бо воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа (Постанова ВП ВС, 23.11.21, справа №359/3373/16-ц (провадження №14-2цс21).
Таким чином, належним відповідачем за позовом про витребування від особи земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право власності на таку ділянку. Якщо земельною ділянкою неправомірно (на думку позивача, який вважає себе власником) заволодів відповідач, то віндикаційний позов відповідає належному способу захисту прав позивача: власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). Такі вимоги позивачем пред`явлені і підлягають до задоволення.
Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем (у спірних правовідносинах – за боржником) права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (у спірних правовідносинах – за переможцем аукціону) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (ст. 387-388 ЦК), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (ст. 1212-1215 ЦК), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК) (Постанова ВП ВС, 06.07.22, справа №914/2618/16 (провадження №12-25гс21).
Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2024 року, справа № 204/8017/17 зазначила про те, що власник, майно якого вибуло з його законного володіння за неукладеним договором, може захистити своє майнове право шляхом пред`явлення віндикаційного позову без оспорювання правочину (правочинів) щодо спірного майна та скасування рішення (рішень) про державну реєстрацію права власності на належне йому майно за іншою (іншими) особою (особами) (пункт 239).
У відповідності до інформаційної довідки № 40491266 від 21.08.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 на підставі договору оренди землі № КРП-89 від 04.11.2015 передала у платне користування строком на 10 років ПАТ «Зернопродукт МХП» земельну ділянку з кадастровим номером 6124255500:01:001:1128, площею 0,1395 га, яке зареєстроване в реєстрі 17.02.2016. 
Зважаючи на висновки суду про незаконність набуття у власність відповідачем ОСОБА_2 земельної ділянки із кадастровим номером 6124255500:01:001:1128, то очевидним є те, що договір оренди спірної земельної ділянки, який укладений поза волевиявленням позивача та в супереч вимогам ЗУ «Про оренду землі», ст.761 ЦК України та ст.93 ЗК України, та є неукладеним.
Суд звертає увагу на те, що згідно з відповіддю Головного управління Держгекадастру у Тернопільській області за даними Держаного земельного кадастру на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 672439 зареєстровані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: із кадастровим номером 6124255500:01:001:0218, площею 0,6836 га, угіддя – рілля та із кадастровим номером 6124255500:01:001:1128, площею 0,1336 га, угіддя – пасовища. 
Із пояснень Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області та інформації поземельної книги вбачається те, що площа земельної ділянки з кадастровим номером 6124255500:01:001:1128 становить 0,1336 га та відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо площі цієї земельної ділянки в розмірі 0,1395 га є помилковими.
Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом витребування на користь позивача з незаконного володіння відповідачів земельної ділянки із кадастровим номером 6124255500:01:001:1128, загальною площею 0,1336 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району (на теперішній час Чортківського району) Тернопільської області.
Оскільки позивач у позовній заяві зазначила про те, що судові витрати вона покладає на себе, питання про їх розподіл суд не вирішує. 
Керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 141, 223, 247, 280, 317, 321 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного Акціонерного товариства «Зернопродукт МХП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння – задовольнити частково. 
Витребувати чужого з незаконного володіння ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 та з чужого незаконного тимчасового (строкового) володіння Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП», код ЄДРПОУ 32547211, адреса: вул. Елеваторна, 1, м. Миронівка Обухівського району Київської області на користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , земельну ділянку із кадастровим номером 6124255500:01:001:1128, загальною площею 0,1336 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коропецької селищної ради Монастириського району (на теперішній час Чортківського району) Тернопільської області.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .
Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП», місцезнаходження: вул. Елеваторна, 1, м. Миронівка Обухівського району Київської області, ЄДРПОУ 32547211.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповіача: Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Лисенка, 20-А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 39766192.

Головуючий суддя А.З Пасічник