ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/4698/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2026 ( суддя Лазаренко М.С.) в адміністративній справі №280/4698/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.07.2025 у справі №280/4698/25 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо призначення ОСОБА_1 з 05.05.2025 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 05.05.2025 перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2022-2024 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.
18.11.2025 зазначене рішення набрало законної сили.
06.01.2026 видані виконавчі листи.
26.01.2026 від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшла заява про заміну сторони про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в частині виплати нарахованої пенсії. В обґрунтування заяви вказано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Зазначає, що оскільки повноваження Пенсійним фондом України здійснюються через його територіальні органи і фінансування цих органів також здійснюється з Пенсійного фонду України, то перебування особи на обліку в іншому територіальному органі є підставою для заміни сторони (боржника) у виконавчому провадженні, у зв`язку з чим просить замінити боржника з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
10.02.2026 від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшли заперечення на заяву про заміну боржника у виконавчому листі. Зазначає, що підставою для заміни сторони боржника у виконавчому провадженні є процесуальне правонаступництво, тобто наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони із спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула з таких правовідносин. Враховуючи зазначене та те, що жодного правонаступництва Головного управління Пенсійного фону України в Донецькій області не відбулось, підстави для задоволення заяви щодо заміни сторони (боржника) у справі №280/4698/25 з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в частині виплати пенсії, відсутні.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2026 замінено сторону виконавчого провадження – боржника з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84121, Донецька обл., м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3; код ЄДРПОУ 13486010) на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б; код ЄДРПОУ 20490012) у виконавчому провадженні №80016833 з примусового виконання виконавчого листа №280/4698/25, виданого 06.01.2026 Запорізьким окружним адміністративним судом, в частині виплати нарахованої пенсії. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заміна третьої особи на відповідача (боржника) під час виконавчого провадження неможлива шляхом простого процесуального правонаступництва, оскільки третя особа не є стороною виконавчого документа. Заміна боржника здійснюється лише за наявності процесуального правонаступництва (смерть, реорганізація). Враховуючи зазначене та те, що жодного правонаступництва Головного Управління Пенсійного фону України в Донецькій області не відбулось, вважаємо, що суд першої інстанції не дійшов вірного висновку утому, що підстави для задоволення заяви щодо заміни сторону (боржника) у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі №280/4698/25 з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в частині виплати пенсії, відсутні.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне. 
Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Приписами частин першої та четвертої статті 379 КАС України закріплено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Верховний Суд у постановах від 05 грудня 2024 року по справі №160/8755/18 та від 11 березня 2025 року по справі №160/19062/21 сформулював правову позицію, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. При цьому, законодавством установлено головну умову, за якої обов`язки боржника може бути перекладено на іншу особу, - це вибуття сторони виконавчого провадження. В свою чергу, заміна сторони виконавчого провадження є прийнятною у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.
У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі №524/4478/17, від 20 лютого 2019 року у справі №826/16659/15.
Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.
Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.
В даному випадку, обставини, з якими чинне законодавством пов`язує можливість заміни сторони у справі/сторони виконавчого провадження/ заміни боржника або стягувача у виконавчому листі, відсутні, оскільки ГУ ПФУ в Запорізькій області не є правонаступником прав та обов`язків ГУ ПФУ у Донецькій області, яке наразі не ліквідовано та продовжує виконання покладених на нього законодавством повноважень.
Та обставина, що пенсійна справа знаходиться у ГУ ПФУ в Запорізькій області не свідчить про наявність підстав для покладення обов`язку щодо виконання рішення суду на вказаний орган ПФУ в порядку заміни сторони.
Відповідно частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Отже, стосовно юридичних осіб правонаступництво допускається у випадку їх злиття, приєднання, поділу та перетворення.
Частиною 1 статті 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.
Між тим, як свідчать матеріали справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області продовжує здійснювати свої повноваження, воно не ліквідовано та не реорганізовано, а отже виконує свої повноваження.
Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не є відповідачем в рішенні та боржником у виконавчому листі, оскільки був залучений до участі у справі у якості третьої особи, тоді як на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, суд не може зобов`язати вчиняти дії, які є предметом спору.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та спростовують висновки суду першої інстанції.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.
Враховуючи викладене колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального права, а відтак апеляційні скарги слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати. 
Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-  
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2026 в адміністративній справі №280/4698/25 скасувати.
Ухвалити постанову, якою у задоволені заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про заміну сторони виконавчого провадження у справі №280/4698/25 відмовити. 
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення. Порядок, строки та підстави подання касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України.
Повне судове рішення складено 01 червня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко