ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/24369/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, а саме: - невжиття своєчасних та ефективних заходів контролю за станом благоустрою, по факту багаторічного розміщення сміттєзвалища біля села Новосілка на території Солонківської сільської ради (орієнтовні геопросторові дані 49.644174,24.006257/49.643845,24.006456/49.643896,24.006930), про яке позивач повідомляв в заяві №МІ-12939378 від 12.08.2021 року; - невжиття належних та своєчасних заходів для забезпечення ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища щодо сміттєзвалища біля села Новосілка на території Солонківської сільської ради (орієнтовні геопросторові дані 49.644174,24.006257 / 49.643845,24.006456 / 49.643896,24.006930), про яке позивач повідомляв в заяві №МІ-12939378 від 12.08.2021 року;
- зобов`язати відповідача забезпечити повну ліквідацію сміттєзвалища біля села Новосілка на території Солонківської сільської ради (орієнтовні геопросторові дані 49.644174,24.006257/49.643845,24.006456/49.643896,24.006930), про яке позивач повідомляв в заяві №МІ-12939378 від 12.08.2021 року, та дотримання норм благоустрою щодо даної території.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.08.2021 через Урядовий портал ним було подано звернення (зареєстроване за №МІ-12939378), у якому повідомлено про виявлене несанкціоноване сміттєзвалище побутових та будівельних відходів, розміщене біля села Новосілка на території Солонківської сільської ради за орієнтовними геопросторовими даними 49.644174,24.006257 / 49.643845,24.006456 / 49.643896,24.006930. На підставі цього звернення Державна екологічна інспекція у Львівській області листом від 26.08.2021 №03-4819 зобов`язала Солонківську сільську раду вжити невідкладних заходів, передбачених законодавством, у тому числі заходів, передбачених Законом України «Про благоустрій населених пунктів» та Законом України «Про відходи». Зазначає, що станом на момент подання позову жодних дій щодо прибирання звалища не відбулося, інформація про вжиті заходи чи притягнення винних осіб до відповідальності до нього не надходила. У зв`язку з цим вважає, що відповідач не виконав вимог законодавства, що стосуються повноважень у сфері благоустрою та поводження з відходами, чим порушив його екологічні права, гарантовані Конституцією України та Орхуською конвенцією. Просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою судді від 09.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Копію вказаної ухвали вручено відповідачу 09.03.2026 о 19:50 год в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, однак станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. А, відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
12.08.2021 позивач через Урядовий портал звернувся до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України із заявою (вх.№МІ-12939378), у якій повідомив про виявлене на території Солонківської сільської ради біля села Новосілка за орієнтовними геопросторовими даними 49.644174,24.006257 / 49.643845,24.006456 / 49.643896,24.006930 несанкціоноване сміттєзвалище побутових та будівельних відходів. До заяви додано п`ять фотознімків місця події. Позивач просив провести перевірку звернення, ініціювати проведення заходів державного контролю, у тому числі обстеження місця події уповноваженими особами та відбір проб ґрунту, а також заходів, передбачених ст.ст.12, 20, 21 Закону України «Про відходи» та ст.15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
На виконання доручення Державної екологічної інспекції України від 17.08.2021 №9060/4.2/11-21 Державна екологічна інспекція у Львівській області листом від 26.08.2021 №03-4819 повідомила Солонківську сільську раду про результати розгляду звернення позивача. У вказаному листі Інспекція з посиланням на ст.ст.30, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст.21 Закону України «Про відходи» зобов`язала Солонківську сільську раду вжити невідкладних заходів відповідно до повноважень, встановлених законодавством України, а саме: забезпечити ліквідацію несанкціонованого звалища, провести роботу постійно діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами, скласти акт обстеження території та прийняти рішення щодо подальшого поводження з виявленими відходами. Інспекція також зобов`язала Солонківську сільську раду проінформувати про вжиті заходи у найкоротший термін та попередила про здійснення у випадку невжиття заходів позапланового заходу державного нагляду (контролю).
Згідно матеріалів справи, протягом тривалого часу (з 26.08.2021 до моменту звернення з позовом до суду) Солонківська сільська рада жодних заходів щодо ліквідації виявленого сміттєзвалища не вжила. Інформація про вжиті заходи позивачу не надавалася, дій з ліквідації звалища чи притягнення винних осіб до відповідальності не здійснено.
13-14.12.2025 позивач самостійно провів повторне обстеження території за вказаними геопросторовими координатами, за результатами якого встановлено, що несанкціоновані сміттєзвалища і надалі перебувають на місці, рельєф місцевості нагадує «яму», в яку систематично складаються нові відходи побутового та будівельного походження.
14.12.2025 позивач направив до Солонківської сільської ради заяву, підписану кваліфікованим електронним підписом, із доданими фотознімками та знімком екрана з геопросторовими даними, у якій просив провести перевірку та розгляд заяви, а також вжити вичерпних заходів для ліквідації звалища.
Не отримавши інформації про вжиті відповідачем заходи реагування на повідомлення про несанкціоноване сміттєзвалище та враховуючи, що звалище і досі не ліквідоване, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Змістом спірних правовідносин є відповідність бездіяльності відповідача як суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 КАС України.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Згідно ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Кожному гарантується право вільного доступу до інформації про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її поширення. Така інформація ніким не може бути засекречена.
Відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Частиною 7 ст.41 Конституції України встановлено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.«а» ст.9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 №1264-XII (далі Закон №1264-XII) кожний громадянин України має право на безпечне для його життя та здоров`я навколишнє природне середовище.
Згідно з п.«г» ст.10 Закону №1264-XII екологічні права громадян забезпечуються здійсненням державного та громадського контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до ст.15 Закону №1264-XII місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема: забезпечують в межах відповідних територій реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян; організують роботу по ліквідації екологічних наслідків аварій, залучають до цих робіт підприємства, установи та організації, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, і громадян.
Згідно підп.7 п.«а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Відповідно до п.«б» ч.1 ст.33 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема: здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення; здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з побутовими та виробничими відходами та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи.
Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 №2807-IV (далі Закон №2807-IV) самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.
Закон України «Про управління відходами» від 20.06.2022 №2320-IX (далі Закон №2320-IX), який набрав чинності 09.07.2023, у п.7 ч.2 ст.26 встановлює, що до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами належить забезпечення ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у межах населених пунктів.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.12 Закону №2320-IX власник або користувач земельної ділянки, на якій виявлено відходи, власник яких не встановлений, невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту виявлення таких відходів, інформує про це орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади. Орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади із залученням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, територіального органу Національної поліції України встановлює утворювача або власника виявлених відходів.
Якщо власник відходів не встановлений, передача відходів до суб`єкта господарювання у сфері управління відходами та усунення негативних наслідків, спричинених відходами, здійснюється за рахунок державного або місцевого бюджету. 
Збирання, перевезення та/або оброблення відходів, власник яких не встановлений, виявлених у межах населених пунктів організовують: виявлених у межах населених пунктів - органи місцевого самоврядування. Збирання, перевезення та/або оброблення таких відходів здійснюють суб`єкти господарювання у сфері управління відходами.
На момент звернення позивача із заявою від 12.08.2021 діяв Закон України «Про відходи» від 05.03.1998 №187/98-ВР (далі Закон №187/98-ВР), який втратив чинність 09.07.2023. Згідно з п.«и» ст.21 цього Закону до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері поводження з відходами на їх території належало забезпечення ліквідації несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що чинне законодавство як на момент подання позивачем звернення від 12.08.2021, так і на час розгляду цієї справи покладало і покладає на органи місцевого самоврядування, у тому числі на сільські ради, обов`язок забезпечувати ліквідацію несанкціонованих сміттєзвалищ у межах населених пунктів, здійснювати контроль за станом благоустрою території, дотриманням природоохоронного законодавства та вимог у сфері поводження з побутовими відходами. У разі отримання повідомлення про виявлення відходів, власник яких не встановлений, орган місцевого самоврядування зобов`язаний вжити заходів, передбачених ст.12 Закону №2320-IX, у тому числі організувати збирання, перевезення та оброблення таких відходів. Виконання цих повноважень не може ставитися у залежність від наявності або відсутності у відповідача матеріальних, фінансових чи технічних ресурсів.
Перевіряючи оскаржувану бездіяльність відповідача на предмет відповідності критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 КАС України, суд керується наступним.
Як видно з матеріалів справи, ще у 2021 році листом Державної екологічної інспекції у Львівській області від 26.08.2021 №03-4819 було офіційно доведено інформацію до Солонківської сільської ради про наявність на території громади несанкціонованого сміттєзвалища побутових та будівельних відходів за орієнтовними геопросторовими даними 49.644174,24.006257 / 49.643845,24.006456 / 49.643896,24.006930. У цьому ж листі Інспекція зобов`язала відповідача вжити невідкладних заходів відповідно до встановлених законодавством повноважень. Незважаючи на це, протягом більш як чотирьох років сільська рада не вжила жодних дієвих заходів, не повідомила про результати розгляду заявнику, не забезпечила ліквідації виявленого звалища.
Подане позивачем 14.12.2025 повторне звернення до Солонківської сільської ради разом із доданими фотознімками підтверджує, що звалище продовжує існувати, його площа збільшується, на ньому систематично складаються нові побутові та будівельні відходи.
За змістом п.7 ч.2 ст.26 Закону №2320-IX, підп.7 п.«а» ст.30, п.«б» ч.1 ст.33 Закону №280/97-ВР, ч.1 ст.40 Закону №2807-IV, ст.15 Закону №1264-XII саме на сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи покладено обов`язок забезпечувати ліквідацію несанкціонованих сміттєзвалищ у межах населених пунктів, здійснювати контроль за станом благоустрою та додержанням природоохоронного законодавства.
Згідно з ч.ч.2-4 ст.13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки.
З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, суд приходить висновку, що бездіяльність відповідача, яка триває понад чотири роки, призводить до того, що екологічний стан території громади погіршується, права позивача та інших мешканців громади на безпечне для життя і здоров`я довкілля, гарантовані ст.50 Конституції України та ст.9 Закону №1264-XII, продовжують порушуватися.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.11.2024 у справі №420/2782/22, де було підтверджено правомірність задоволення позову про визнання протиправною бездіяльності міської ради щодо невжиття заходів з ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ та зобов`язання міської ради вжити таких заходів.
Стосовно наявності у позивача права на звернення до суду з вимогою про захист екологічних прав суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 02.10.2019 у справі №826/9432/17, відповідно до якого екологічні інтереси населення можуть захищатися у судовому порядку на підставі ч.7 ст.41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
З огляду на важливість реального захисту довкілля, неприпустимим є обмежене тлумачення чинного законодавства України, частиною якого є Орхуська конвенція, стосовно права на звернення до суду за захистом охоронюваного законом інтересу у сфері гарантування екологічної безпеки. Право на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовуватися громадянами особисто або спільно через об`єднання громадян.
Беручи до уваги сформовану судову практику в аспекті обов`язку органів місцевого самоврядування забезпечувати ліквідацію несанкціонованих сміттєзвалищ, суд приходить висновку, що тривала бездіяльність Солонківської сільської ради щодо невжиття заходів контролю за станом благоустрою та незабезпечення ліквідації виявленого сміттєзвалища суперечить вимогам ст.50, ч.7 ст.41 Конституції України, ст.ст.9, 10, 15 Закону №1264-XII, ст.ст.30, 33 Закону №280/97-ВР, ст.40 Закону №2807-IV, ст.ст.12, 26 Закону №2320-IX, у зв`язку з чим є протиправною.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Солонківської сільської ради забезпечити повну ліквідацію сміттєзвалища біля села Новосілка та дотримання норм благоустрою щодо даної території, суд враховує наступне.
Згідно ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З огляду на наведене та зважаючи на те, що завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення (вчинення дій) суб`єктом владних повноважень, то порушене право позивача у даному випадку підлягає відновленню шляхом зобов`язання Солонківської сільської ради вжити заходів щодо забезпечення ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища побутових та будівельних відходів, розміщеного на території Солонківської сільської ради біля села Новосілка (орієнтовні геопросторові дані 49.644174,24.006257 / 49.643845,24.006456 / 49.643896,24.006930), у порядку та спосіб, передбачені Законом №2320-IX та іншими актами чинного законодавства.
Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає змісту та суті порушеного права позивача і забезпечує ефективний захист прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача.
Будь-яких інших обставин, які б вимагали детальної відповіді або спростування, сторонами у заявах по суті справи не зазначено та з матеріалів справи судом не встановлено.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.
Щодо судових витрат, то питання щодо їх розподілу суд не вирішує, оскільки позивач ухвалою суду від 09.03.2026 звільнений від сплати судового збору у даній адміністративній справі.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області щодо невжиття своєчасних та ефективних заходів контролю за станом благоустрою території та незабезпечення ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища побутових та будівельних відходів, розміщеного на території Солонківської сільської ради біля села Новосілка за орієнтовними геопросторовими даними 49.644174,24.006257 / 49.643845,24.006456 / 49.643896,24.006930, про яке ОСОБА_1 повідомив у зверненні від 12.08.2021 №МІ-12939378.
Зобов`язати Солонківську сільську раду Львівського району Львівської області (місцезнаходження: вул.Центральна, 3, с.Солонка, Львівський район, Львівська область, ЄДРПОУ 04369699) вжити заходів щодо забезпечення ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища побутових та будівельних відходів, розміщеного на території Солонківської сільської ради біля села Новосілка за орієнтовними геопросторовими даними 49.644174,24.006257 / 49.643845,24.006456 / 49.643896,24.006930, та дотримання норм благоустрою щодо даної території у порядку та спосіб, передбачені Законом України «Про управління відходами» та іншими актами чинного законодавства України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.