Справа № 159/8360/25 	Головуючий у 1 інстанції: Чалий А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/707/26  	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Киці С. І.,
суддів - Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
секретар судового засідання Прядун Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою заявника Ремонтного житлово-комунального підприємства № 1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з управління побутовими відходами відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:
07.04.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій вона просила ухвалити додаткове рішення у справі № 159/8360/25. Свою заяву ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона зверталася до суду з заявою про скасування судового наказу, яку було повернуто без розгляду. Ухвалу суду про повернення заяви без розгляду скасовано в апеляційному порядку, справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою суду від 24.03.2026 судовий наказ скасовано. Разом з тим, ОСОБА_1 вказує, що при постановленні ухвали про скасування судового наказу судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 166,40 гривень та 665,50 гривень, які були нею понесені при зверненні до суду. На підставі викладеного просить суд ухвалити додаткове рішення про повернення судових витрат понесених ОСОБА_1 за розгляд справи 159/8360/25.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2026 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення відмовлено.
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу. Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції розглянувши справу по суті не здійснив розподіл судових витрат боржника, які пов`язані з сплатою судового збору. Просить скасувати ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2026 року у цій справі. Повернути (відшкодувати) ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору понесені за розгляд справи № 159/8360/25 в суді.
Учасники справи в судове засідання не з`явились.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному засіданні.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 2 статті 372 ЦПК України). 
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.
Судом встановлено, що 12.01.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу. 
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.01.2026 заяву повернуто без розгляду. 
Ухвалою Волинського апеляційного суду Волинської області від 11.03.2026 ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу направлено для продовження розгляду.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.03.2026 судовий наказ від 04.12.2025 у справі №159/8360/25, провадження №2-н/159/1444/25 скасовано.
Відповідно до частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 посилається на те, що скасовуючи судовий наказ суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стаття 42 ЦПК України визначає склад учасників справи. Так, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.
Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав для повернення судового збору. 
Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України. Положення статті 164 ЦПК України не передбачають порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина друга вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження. Норми статті 171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.
Суд першої інстанції підставно вказав, що в разі скасування судового наказу, стягувач має право звернутись до суду з позовом про стягнення з боржника відповідних витрат, а тому при скасуванні судового наказу розподіл судових витрат не здійснюється. Чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу, а тому підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.03.2020 в справі № 607/1219/18.
На підставі викладеного, відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.
Керуючись статтями 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу боржника  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2026 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28 травня 2026 року.

Головуючий - суддя 

Судді