Справа № 308/5188/26

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої - судді Шумило Н.Б.
за участю секретаря судового засідання – Дуб В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи
Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №8529924 від 30.11.2024 року у розмірі 24500,00 грн. та судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №8529924 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов?язується надати Позичальнику гротові кошти в гривні (далі - кредит) в сумі 6500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов?язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов?язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів. стандартна процентна ставка становить 1.00% на день. 
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов?язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника НОМЕР_1 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. 
Відповідач виконував взяті на себе зобов?язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов?язань перед Первісним Кредитором, Відповідач здійснював платежі, відображені у розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви.
14.08.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-31/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим Договором.
Відповідно до Додатку (реєстру боржників) до договору факторингу, заборгованість ОСОБА_1 за договором №8529924 складає 24500,00 грн.
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором №8529924 від 30.11.2024 року становить: заборгованість по основному боргу – 6500,00 грн., заборгованість по відсотках – 6235,00 грн., пеня – 11765,00 грн., загальна заборгованість – 24500,00 грн.

Процесуальні дії по справі, заяви учасників
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін.
13.05.2026 до суду через систему «Електронний суд» поступила заява представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Юричко Ю.І., який діє на підставі ордера серія АО №1233306 від 11.05.2026, в якій просить про відкладення розгляду та надання можливості ознайомлення з матеріалами справи.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2026 постановлено відкласти судове засідання по справі.
21.05.2026 до суду через систему «Електронний суд» поступила заява представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Юричко Ю.І. поступив відзив на позовну заяву, до якого додано докази його направлення іншому учаснику. Увідзиві серед іншого зазначає, що відповідач ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі та матеріали позовної заяви з додатками– не отримував. 15 травня 2026 року представника відповідача – адвоката Юричко Ю.І. було приєднано до справи, як учасника справи «Представника відповідача», що доводиться повідомленнями з електронного кабінету «Електронного суду» у системі ЄСІТС. У зв`язку з цим подання відзиву у зазначений строк вважається правомірним і таким, що відповідає вимогам процесуального законодавства.
Відповідач звертає увагу, що позивач просить стягнути з відповідача 11765,00 грн штрафних санкцій (пені). Вказує що до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати штрафні санкції за договором №8529924 від 30.11.2024 в розмірі 11765,00 грн, від сплати яких позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, відповідач дійшов висновку про відсутність правових підстав для їх стягнення.
Позивач у судове засідання 28.05.2026 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому в прохальній частині позову просить провести розгляд справи без участі представника позивача, щодо винесення заочного рішення не заперечують.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання 28.05.2026 повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на зареєстровану адресу проживання, та смс-повідомлення на його номер телефону наявний в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав. При цьому слід зазначити, що представником відповідача 21.05.2026 подано відзив на позовну заяву. Також, слід зазначити, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо отримання відповідачем ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі, суд вважає що стороною відповідача не пропущено строк для подання відзиву, та такий приймається судом. 
За приписами ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів
Враховуючи наведене, а також те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу за відсутності сторін, на підставі наявних у ній матеріалів.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що 30.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №8529924, який підписано одноразовим ідентифікатором C5447.
За умовами договору, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.1.2. Договору).
Відповідно до п.1.3. Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 6500,00 грн. Строк кредиту 360 дні (п.1.4 договору). Стандартна процентна ставка становить 1.00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього Договору. (п.1.5.1. договору). Мета отримання кредиту – споживчі (особисті) потреби. 
Відповідно до п.2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .Сума кредиту перераховується Товариством не у день укладення договору, а у наступні календарні дні (п.2.2. договору).
Крім того, позивачем додано до позовної заяви Додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №8529924 від 30.11.2024р., в якому наявний Графік платежів за договором, та Паспорт споживчого кредиту, в якому вказано основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, і такий підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом однаразовим ідентифікатором QL1492, 30.11.2024.
Листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 18.08.2025 адресованим ТОВ «Авентус Україна» повідомлено, що ТОВ «ПЕЙТЕК» має право на надання платіжних послуг. Між Товариством та ТОВ «АВЕНТУС Україна» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №04072024- від 04.07.2024. Також повідомлено, що відповідно до договору було успішно перераховано кошти на користь фізичних осіб від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»: на суму 6500 грн., вказано номер транзакції, банк-еквайр – АТ «ПУМБ», дата і час створення – 30.11.2024 18:05:03, дата і час прийняття в роботу – 30.11.2024 18:05:06, дата і час виконання – 30.11.2024 18:05:06, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .
З розрахунку заборгованості за Договором №8529924 від 30.11.2024, позивальник ОСОБА_1 , загальна заборгованість на 13.08.2025 становить 24500 грн., з яких: основний борг – 6500,00 грн., заборгованість по відсотках – 6235,00 грн., пеня – 11765,00 грн.
14.08.2025 між ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (Фактор) та ТОВ «АВЕНТУС Україна» (Клієнт) було укладено договір факторингу №01.02-31/25, відповідно до п.1.1. якого за цим договором Фактор набуває права грошової вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав грошових вимог фінансування у суми та у строки встановлені цим договором, а Клієнт відступає (передає) Факторові права грошової вимоги , строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
14.08.2025 сторонами підписано акт приймання-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному виді за Договором факторингу №01.02-1/25 від 14.08.2025.
Згідно копії платіжної інструкції №10151 від 20.08.2025 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перерахувало ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА БАНК» кошти як оплату фінансування зг. Договору факторингу № 01.02-31/25 від 14.08.2025.
Відповідно до витягу з реєстру боржників №1до договору факторингу №01.02-31/25 від 14.08.2025, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №8529924 від 30.11.2024 на загальну суму боргу 2400,00 грн., з яких: заборгованість по основному боргу 6500,00 грн., заборгованість по відсотках – 6235,00 грн., пеня – 11765,00 грн.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За змістом статей 12 та 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно п. 1 ч. 2 ст.11Цивільного кодексуУкраїни підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст.202ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Окрім того, за приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Також, приписами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 30.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №8529924, який підписано одноразовим ідентифікатором C5447.
ТОВ «АВЕНТУС Україна» виконало свої обов`язки за вказаним договором, надало кредитні кошти в розмірі 6500,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 18.08.2025 який адресований ТОВ «Авентус Україна» та повідомлено, що відповідно до укладеного договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 - від 04.07.2024, було успішно перераховано кошти на користь фізичних осіб від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»: на суму 6500 грн., вказано номер транзакції, банк-еквайр – АТ «ПУМБ», дата і час створення – 30.11.2024 18:05:03, дата і час прийняття в роботу – 30.11.2024 18:05:06, дата і час виконання – 30.11.2024 18:05:06, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень частини 1 статті 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Судом з наданого розрахунку встановлено, що заборгованість відповідача за Договором №8529924 від 30.11.2024 становить 24500 грн., з яких: основний борг – 6500,00 грн., заборгованість по відсотках – 6235,00 грн., пеня – 11765,00 грн.,
Так, позивач, окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками, що відображено у договорі №8529924 від 30.11.2024, додатку №1 до вказаного договору, та Паспорті споживчого кредиту, якими встановлено, що стандартна процентна ставка становить 1.00 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору.
У відповідності до частини першої статті 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
При цьому, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, як і положення Кредитного договору, які передбачають зобов`язання Позичальника сплачувати відсотки за користування кредитом, можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Таким чином, право Кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, як і обов`язок Позичальника оплачувати їх припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно положень ч.1, ч.2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
На підтвердження вимог в частині стягнення процентів, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, надано договір про споживчий кредит від 30.11.2024 року, додаток №1, паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем, у яких міститься інформація щодо процентної ставки за кредитом.
Оскільки сторонами було обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином.
Також, як встановлено судом, 14.08.2025 між ТОВ «СВЕА ФІНАНС» та ТОВ «АВЕНТУС Україна» було укладено договір факторингу №01.02-31/25, відповідно до якого ТОВ АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило право вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до боржника ОСОБА_1 за договором №8529924 від 30.11.2024 на загальну суму боргу 2400,00 грн., з яких: заборгованість по основному боргу 6500,00 грн., заборгованість по відсотках – 6235,00 грн., пеня – 11765,00 грн.
Вказане підтверджується доданим Витягом з реєстру боржників №1 до Договору факторингу факторингу №01.02-31/25 від 14.08.2025, та копією платіжної інструкції №10151 від 20.08.2025 про перерахування ТОВ «СВЕА ФІНАНС» коштів ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА БАНК» як оплату фінансування зг. Договору факторингу № 01.02-31/25 від 14.08.2025.
Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
При цьому, всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «СВЕА ФІНАНС», ні попереднього кредитора.
Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість ні позивачу, ні попередньому кредитору в добровільному порядку не погасив, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками підставний та підлягає задоволенню.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «СВЕА ФІНАНС» в частині стягнення із відповідача заборгованості за договором №8529924 від 30.11.2024 за тілом кредиту та нарахованими відсотками в розмірі 12735,00 грн., з яких: 6500,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 6235,00 грн. – заборгованість за відсотками.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 11765,00 грн., слід зазначити наступне.
Зі змісту п. 18 Прикінцевих таперехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України«Про правовийрежим воєнногостану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час.
Зважаючи, що договір про надання споживчого кредиту №8529924 укладений 30.11.2024 року, тобто в період дії воєнного стану в Україні, тому відповідач звільняється від обов`язку сплати пені.
За наведеного суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею в розмірі 11765,00 грн., тому відмовляє у їх задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю.
Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, відтак позивач має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «СВЕА ФІНАНС» та стягнення із відповідача заборгованості за договором №8529924 від 30.11.2024 в розмірі 12735,00 грн.
За приписами ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем до суду першої інстанції сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., водночас враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1383,90 грн.
Керуючись ст. ст. 11, 202, 207, 526, 527, 530, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81,141, 247, 258, 263-265, 266, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за договором №8529924 від 30.11.2024 року в розмірі 12735 (дванадцять тисяч сімсот тридцять п`ять) грн. 00 коп.
Стягнути із на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» судовий збір в розмірі 1383 (одна тисяча триста вісімдесят три) грн. 90 коп.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 37616221.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено – 28.05.2026 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області Н.Б. Шумило