ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 червня 2026 року м. Житомир справа № 520/2515/26
категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності за 2025 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності за 2025 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 18888,00 грн, а також стягнути цю суму з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи та відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII, має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Натомість відповідачем було виплачено її у розмірі 2900 грн, що позивач вважає протиправним.
Вказана позовна заява ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 була передана на розгляд Житомирського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 позовну заяву прийнято до провадження і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.
Від відповідача до суду відзив на позов не надійшов.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач має статус особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .
У 2025 році позивач отримав разову грошову допомогу до Дня Незалежності України в розмірі 2900 грн.
Не погоджуючись із розміром вказаної виплати, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про нарахування та виплату йому вказаної допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, яка залишена без задоволення.
Не погодившись з нарахуванням та виплатою щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено Законом №3551-XII, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни та створення належних умов для їх життєзабезпечення є Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року.
Відповідно до статті 13 Закону № 3551-XII (у редакції, чинній з 15 квітня 2023 року з урахуванням змін, внесених Законом України від 20 березня 2023 року №2983-IX), щороку до Дня Незалежності України особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2025 №486 установлено, що разова грошова виплата до Дня Незалежності України виплачується до 24 серпня 2025 р. у таких розмірах:
особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаних особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:
I групи - 3100 гривень;
II групи - 2900 гривень;
III групи - 2700 гривень.
Як свідчать матеріали справи, позивачу виплачено разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2025 рік у розмірі 2900 грн, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2025 №486.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем дотримані норми положень Закону №3551-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2025 №486.
За таких обставин суд вважає помилковими доводи позивача про те, що він має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2025 рік в більшому розмірі, оскільки виплата спірної грошової допомоги мала здійснюватися в розмірі, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2025 №486.
Такий висновок відповідає позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2025, ухваленій за результатами розгляду зразкової справи №440/14216/23.
Відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.05.2025 по справі №440/14216/23, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 13559341) про визнання дій протиправними, стягнення коштів відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

09.06.26