Слобідський районний суд міста Харкова 
Провадження № 3/641/64/2026	Справа №: 641/5430/25	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року суддя Слобідського районного суду міста Харкова Музиченко В.О., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

18 липня 2025 року о 16 годині 53 хвилин ОСОБА_1 керував електровелосипедом «HIMO T1 City 350W» VIN НОМЕР_1 в районі буд. №24 по вул. Аскольдівська в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARMF 0259 та в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ, у лікаря нарколога водій ОСОБА_1 відмовився під відеофіксацію. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
В судовому засіданні захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Коваль О. Ю. просив закрити провадження у справі в зв`язку з тим, що в момент зупинки ОСОБА_1 вказана причина зупинки йому оголошена не була, при цьому, працівники поліції не виконали вимоги ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» та не проінформували ОСОБА_1 про причину зупинки з детальним описом обставин.
Крім того, захисник зазначив, що з викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що вказані працівниками поліції підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння є надуманими та не грунтуються на вимогах Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Також, зі змісту складеного працівниками поліції протоколу, рапорту та інших документів вбачається, що нібито ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, але вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки з відеозаписів нагрудних камер інспекторів вбачається, що ОСОБА_1 навпаки наполягав на проведенні його огляду саме в медичній установі.
Крім того, захисник зазначив, що Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. Натомість, при складанні протоколу працівниками поліції не було встановлено чи керував ОСОБА_1 мопедом з електричним двигуном потужністю від 3 до 4 кВт, тобто саме механічним транспортним засобом. Отже, «електровелосипед» можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт. Натомість, при складанні протоколу працівниками поліції не було встановлено чи керував ОСОБА_1 мопедом з електричним двигуном потужністю від 3 до 4 кВт, тобто саме механічним транспортним засобом. Навпаки, в протоколі та рапорті було вказано, що ОСОБА_1 керував електровелосипедом HIMO T1 City 350W, тобто потужність електродвигуна складає 0,35 кВт, що не дозволяє віднести вказаний електровелосипед до механічних ТЗ. 
Суд, заслухавши пояснення захисника правопорушника, дослідивши додані до адміністративного протоколу матеріали, вважає доведеною вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 395468 від 18.07.2025;
- з наявного в матеріалах справи відеозапису нагрудних камер працівників поліції вбачається, що 18 липня 2025 року о о 16 годині 53 хвилин ОСОБА_1 керуючи електровелосипедом «HIMO T1 City 350W» VIN НОМЕР_1 в районі буд. №24 по вул. Аскольдівська в м. Харкові, був зупинений працівниками поліції відповідно до ч. 5 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». В ході спілкування з  ОСОБА_1  працівник поліції вказав на ознаки алкогольного сп`яніння у водія та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARMF 0259 та в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ, у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився під відеофіксацію;
- довідкою старшого інспектора ВАП УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Віталія Демченка, якою встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 10.02.2001 року;
- з направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу від 18.07.2025 о 17-00 год. вбачається, що він відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ.
Всі наведені докази свідчать про безпірне встановлення факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Що стосується доводів захисника ОСОБА_1 – адвоката Коваля О. Ю., суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З системного аналізу наведених вище норм права вбачається, що ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є, зокрема, свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Так, з відеозапису вбачається, що спочатку водій погодився на проходження огляду в установленом законом порядку, а через декілька хвилин категорично відмовився від проходження будь якого огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Доводи захисника, що з боку працівників поліції не було забезпечено належного проведення даної процедури, оскільки зібрались інші спостерігачи даних подій, суд до уваги не приймає, відноситься критично, в зв`язку з тим, що на відео зафіксовано категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 № 2956-IX електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Отже, електровелосипеди, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:
- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Такі зміни були також викладені і в Законі України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до частин 1, 2, 5статті 14 Закону України «Про дорожній рух`учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Підпунктом б) частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух`визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
З огляду на вищевикладене, електровелосипед, яким керував як учасник дорожнього руху - водій, офіційно визнається транспортним засобом, за керуванням в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння (відмова від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння) яким настає адміністративна відповідальність, передбачена ст. 130 КУпАП.
Крім того, що стосується доводів захисника стосовно того, що працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинки та на підставі чого у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, то суд зазначає наступне. 
Згідно з повідомлення Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області від 20.01.2026 року вих. № К-1294/41/14/01-2026 про розгляд скарги щодо можливих неправомірних дій працівників УПП в Харківській області ДПП вбачається, що відповідно до ст. ст. 16, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», з метою з`ясування обставин події в частині неправомірних дій окремих працівників УПП в Харківській області ДПП було вжито наступні заходи: досліджено скаргу захисника – адвоката Коваля О. Ю.; розстановку сил та засобів УПП в Харківській області ДПП; рапорти працівників УПП в Харківській області ДПП; рапорт з відділу адміністративної практики УПП в Харківській області ДПП; відомості наявні в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку; відомості, які містяться на офіційному державному ресурсі «Судова влада України»; відеозаписи здійснені за допомогою портативного відеореєстратора працівника УПП в Харківській області ДПП.
Крім того, моніторінгом відомостей, які містяться в ІПНП встановлено, що 18.07.2025 лейтенантом поліції Капустою О. відносно ОСОБА_1 складений протокол серії ЕПР 1 № 395468 за частиною першою статті 130 КУпАП. Вказаний матеріал направлений супровідним листом вих. № 5931С від 25.07.2025 року до Слобідського районного суду міста Харкова.
Також було зазначено, що відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893, відсутні підстави для призначення службового розслідування та запропоновано у разі незгоди з прийнятим рішенням за результатами розгляду скарги, оскаржити це рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян».
Доказів щодо оскарження дій працівиків патрульної поліції до суду надано не було, таким чином інших об`єктивних доказів, які б спростовували наведені у протоколі про адміністративне правопорушення факти, судом не встановлено.
Суд, аналізуючи вказані докази у сукупності з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважає, що своїми діями, які виразились у порушенні п. 2.5 ПДР України,  ОСОБА_1  вчинив дії, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність  ОСОБА_1  судом не встановлено.
Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, суд вважає за необхідне призначити  ОСОБА_1  покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року.
Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 268 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити правопорушнику, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя - 	В. О. Музиченко