Справа № 761/37798/21
Провадження № 2/761/365/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Саадулаєва А.І.,
з участю секретаря Сідого В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальність «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», про визнання вимог незаконними та неправомірними, 
в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк», про визнання вимог незаконними та неправомірними. Від позивача разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання про витребування доказів з АТ «Таскомбанк».
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що у березні місяці 2021 року ОСОБА_1 стало відомо, у телефонній розмові, про існування фінансових претензій від представників AT «Таскомбанк» щодо боргу по споживчому кредитному договору, що був укладений між відповідачем та позивачем. У червні місяці позивач звернулась із письмовим запитом до відповідача з метою отримання копії споживчого кредитного договору та пояснень щодо боргу, який утворився за цим договором. Але відповідач ніякої відповіді не надав. Позивач зазначає, що не вчиняла правочинів із відповідачем, вважає кредитний договір таким, що не був укладеним, борг не визнає, у зв`язку із чим звернулась з даним позовом про визнання вимог незаконними та неправомірними.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Макаренко А.І.
На підставі розпорядження № 01-08-1600 від 29.04.2025 щодо повторного автоматизованого розподілу справи № 761/37798/21 за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Саадулаєву А.І.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.05.2025 відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.
02.06.2025 від Акціонерного товариства «Таскомбанк» надійшла заява про заміну первісного відповідача належним відповідачем.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2025 залучено до участі у цивільній справі № 761/37798/21, за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк», про визнання вимог незаконними та неправомірними, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальність «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», ЄДРПОУ 35625014.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.10.2025 клопотання позивача про витребування доказів - задоволено частково. Витребувано у АТ «Таскомбанк» (код ЄДРПОУ 09806443) та у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014) належним чином завірені копії документів.
14.05.2026 від Акціонерного товариства «Таскомбанк» надійшла відповідь щодо надання інформації на лист від 10.04.2026 за №18060/26-Вих/2/761/365/2026.
В судове засідання, яке відбулося 13.05.2026, позивач не з`явилася, хоча про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, проте надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, також позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
В судове засідання, яке відбулося 13.05.2026, представник відповідача не з`явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, про що свідчать матеріали справи.
В судове засідання, яке відбулося 13.05.2026, представник третьої особи не з`явився, про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, пояснень не надавав.
Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося.
Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
Як вбачається із матеріалів справи, у березні місяці 2021 року ОСОБА_1 стало відомо, у телефонній розмові, про існування фінансових претензій від представників AT «Таскомбанк» щодо боргу по споживчому кредитному договору, що був укладений між відповідачем та позивачем. 
У червні місяці позивач звернулась із письмовим запитом до відповідача з метою отримання копії споживчого кредитного договору та пояснень щодо боргу, який утворився за цим договором. 
Позивач зазначає, що не вчиняла правочинів із відповідачем, вважає кредитний договір таким, що не був укладеним, борг не визнає.
Як встановлено судом із матеріалів справи, 14.08.2020 між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 3024882111, у подальшому на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 відступлено право вимоги Акціонерному товариству «Таскомбанк». 
26.06.2024 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальність «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № НІ/11/20-Ф, відповідно до умов якого відступлено право грошової вимоги до за Кредитним договором № 3024882111 від 14.08.2020, укладеним між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 512 та 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона повинна відповідати за пред`явленим позовом.
Як випливає зі змісту ст. ст. 51, 175 ЦПК на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 51 ЦПК України та з урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України, роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача.
Таким чином, суд, як орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом.
Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові.
Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Оскільки позивачем не було подано клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем до закінчення підготовчого провадження, відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, а отже відповідач Акціонерне товариство «Таскомбанк» не може виступати належним відповідачем у даному спорі.
Отже, враховуючи викладене, та беручи до уваги, що позов подано до неналежного відповідача, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує ст. 141 ЦПК України та відмову в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 12, 51, 76 - 81, 89, 141, 263-265, 279, 280 - 282, 284, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальність «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», про визнання вимог незаконними та неправомірними - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: