Справа № 199/5442/26
(1-кп/199/797/26) 

В И Р О К
іменем України
01 травня 2026 року м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12026047220000101, за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, холостого, працюючого водієм навантажувача в ТОВ «Долфі Україна», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
В лютому 2026 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання, а саме в будинку АДРЕСА_1 , раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, а саме посвідчення водія.
Згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 8 травня 1993 року № 340, посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Згідно з п.5.1 зазначеної постанови, централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки.
Так, того ж дня, а саме в лютому 2026 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 , реалізовуючи такий, що раптово виник, кримінально-протиправний умисел, направлений на підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, в мережі інтернет знайшов приклад посвідчення водія категорії «А1» та «В» з серійним номером НОМЕР_1 , видане ТСЦ 8042, після чого, за допомогою невстановленої в ході досудового розслідування програми з редагування фотографій, використовуючи знайдене зображення посвідчення водія, створив зображення посвідчення водія категорії «А1» та «В» з серійним номером НОМЕР_1 , видане 17 лютого 2026 року ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, направлений підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, 17 лютого 2026 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_3 , перебуваючи на своєму робочому місці, а саме в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, в порушення положень Закону України «Про дорожній рух», посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15 листопада 2019 року), а саме уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, маючи намір на використання підробленого посвідчення, яке видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування типу принтера, способами термосублімаційного та термографічного друку виготовив бланк посвідчення водія категорії «А1» та «В» з серійним номером НОМЕР_1 , видане 17 лютого 2026 року ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, за способами друку, якістю відтворення дрібних деталей, відсутністю спеціальних елементів захисту, у тому числі в ультрафіолетовій та інфрачервоній зонах спектру, наявна лише імітація імплантованого прямокутного захисного елементу та зображень емблеми МВС України на захисній плівці. 
Таким чином, ОСОБА_3 в порушення вимог Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року, маючи кримінально-протиправний умисел на підроблення посвідчення водія, з метою його подальшого використання для уникнення відповідальності за керування транспортними засобами без посвідчення водія, підробив посвідчення водія на своє ім`я.
Продовжуючи свою кримінальну-протиправну діяльність, 25 квітня 2026 року, приблизно об 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 , неподалік будинку 91а по Донецькому шосе в місті Дніпрі, де був зупинений поліцейськими управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та реалізуючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого офіційного документа, використав вищевказане завідомо підроблене посвідчення водія категорії «А1» та «В» з серійним номером НОМЕР_1 , видане 17 лютого 2026 року ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом пред`явлення заступнику командира взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_4 на законну вимогу.
Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видається в сервісних центрах МВС, йому не видавалось, усвідомлюючи фактичну неможливість керування транспортними засобами, використав підроблене посвідчення водія.
До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява  ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання. 
Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість  ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, і яке надає права, з метою використання їх підроблювачем, та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначаючи покарання  ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які є умисними, закінченими кримінальними проступками, обставини вчинення кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушень, відомості про особу обвинуваченого. 
Останній до кримінальної відповідальності притягується вперше, офіційно працевлаштований та має постійне джерело доходу, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
На обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, сторони не посилаються і такі обставини в межах висунутого обвинувачення судом не встановлені.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення  ОСОБА_3 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді штрафу у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України за кожен із кримінальних проступків, оскільки підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи. 
Покарання за сукупністю кримінальних правопорушень підлягає визначенню за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.
Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта. 
Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України, 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 110 (ста десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1870 (одну тисячу вісімсот сімдесят) гривень;
-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити  ОСОБА_3 до відбування покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді штрафу в розмірі 120 (ста двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 (дві тисячі сорок) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1925 (одна тисяча дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 44 (сорок чотири) копійки.
Речові докази: посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: 

01.05.2026