Справа № 355/1593/25 
Провадження № 2/355/122/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Троценко Т.А.
за участю секретаря судових засідань Ліберацької Ю.В.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 24 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклала з ОСОБА_1 кредитний договір № 512598970, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало кредит в розмірі 6300 гривень 00 копійок, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не виконав грошові зобов`язання, у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 6300 гривень 65 копійок та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 9920 гривень 02 копійки.
Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 16 220 гривень 02 копійки. 
На підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та реєстру прав вимоги №174 від 22 лютого 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступила ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 512598970 від 24 грудня 2021 року. 
05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» уклав з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» договір факторингу № 05/0820-01, за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступив ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача за кредитним договором. 
Крім того, 4 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклав з ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №04/06/25-Ю, за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив позивачу право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №512598970 від 24 грудня 2021 року. 
Відповідач ухиляється від повернення боргу за вказаним договором, тому ТОВ «ФК «Юніт Капітал» просить суд стягнути з ОСОБА_1 борг за кредитним договором № 512598970 від 24 грудня 2021 року в розмірі 16 220 гривень 02 копійки.

Ухвалою судді від 01 жовтня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом та повідомленням сторін, роз`яснено права та обов`язки, встановлено строки для виконання процесуальних дій.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В п.4 резолютивної частини пред`явленого позову (а.с.8) міститься вимога про розгляд справи за його відсутності. 
Відповідач  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. 
Відповідач надав суду відзив, у якому вказав, що відповідно до Заявки на отримання грошових коштів в кредит від 24. 12. 2021 року посилання на часткову ідентифікацію «номеру картки» не є належним доказом підтвердження факту отримання грошових коштів, оскільки ці виписки є фрагментарними.
Відсутні будь –які докази на волю відповідача укласти кредитний договір, посилання на одноразовий ідентифікатор не відповідає вимогам Закону «Про електронну комерцію», не доведено належність вказаного номеру телефона та банківської картки відповідачу на момент укладення правочину, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази укладення договору.
Крім того, до позову не долучено повного реєстру боржників при укладенні договорів факторингу, доказів сплати ціни відступлення за кожним етапом факторингової передачі. 
Зазначив, що у період дії воєнного стану в Україні не підлягають стягненню неустойка (штраф, пеня), а також проценти, передбачені ст. 625 ЦК України.
Відповідно до умов кредитного договору строк користування кредитними коштами становить 28 календарних днів, а кінцевим терміном їх повернення визначено 22. 01. 2022 року, отже проценти за користування кредитом можуть нараховуватись виключно за 28 календарних днів.
Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що при заповненні Заявки на кредит відповідач самостійно обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору до його підписання.
Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Одноразовий ідентифікатор – MNV5Z89N направлений відповідачу 24. 12. 2021 року 0 15:53:02 год на номер мобільного телефону, який вказаний ним у Заявці про отримання грошових коштів -0959447109, одноразовий персональний ідентифікатор внесено відповідачем у відповідне поле в інформаційно – телекомунікаційній системи Товариства 24. 12. 2021 року о 15:54:15 год.
До позовної заяви долучено договори факторингу, витяги з реєстрів прав вимоги та акти прийому – передачі, що підтверджує набуття фактором права вимоги, також долучено докази про сплату суми фінансування за договорами факторингу № 28/1118-01 від 28. 11. 2018 р., № 05/0820-01 від 05. 08. 2020 р., № 4/06/25-Ю від 04. 06. 2025 р.
Вказав, що ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» не є банківськими фінансовими установами, в межах виконання умов укладеного договору здійснюють розрахунки заборгованості, де чітко відображено нарахування відсотків, погашення заборгованості, залишок суми боргу, надані суду розрахунки не суперечать один одному, узгоджуються з іншими письмовими доказами.

Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклала з ОСОБА_1 кредитний договір № 512598970, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало кредит в розмірі 6300 гривень 00 копійок, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 
Вказана обставина підтверджується Договором кредитної лінії № 512598970 від 24.12. 2021 р., копією платіжного доручення від 24 грудня 2021 року (а.с.12).
Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» та главою 73 «Факторинг» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не надав жодного доказу на підтвердження належного виконання ним грошових зобов`язань за кредитним договором № 512598970 від 24 грудня 2021 року. 
Тому у відповідача виник борг по поверненню кредиту в розмірі 6300 гривень 65 копійок та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 9920 гривень 02 копійки.
Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 16 220 гривень 02 копійки. 
Ці обставини підтверджуються приєднаними до позову письмовими розрахунками (а.с.36-38) та випискою з особового рахунку за кредитним договором № 415983973 від 07 грудня 2020 року (а.с.27).
На підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та реєстру прав вимоги №174 від 22 лютого 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступила ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 512598970 від 24 грудня 2021 року (а. с. 56). 
05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» уклав з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» договір факторингу № 05/0820-01, за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступив ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача за кредитним договором (а. с.51). 
Крім того, 4 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклав з ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №04/06/25-Ю, за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив позивачу право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №512598970 від 24 грудня 2021 року (а. с. 46). 
Відповідач ухиляється від повернення боргу за вказаним договором, тому ТОВ «ФК «Юніт Капітал» просить суд стягнути з ОСОБА_1 борг за кредитним договором № 512598970 від 24 грудня 2021 року в розмірі 16 220 гривень 02 копійки.
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач хоча б частково повернув борг за вказаним договором.
З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» належить стягнути борг за кредитним договором № 512598970 від 24 грудня 2021 року в розмірі 16 220 гривень 02 копійок.
Суд вважає, що позовні вимоги підтверджені належними та достатніми доказами, які підтверджують існування кредитних відносин між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , перерахування грошових коштів відповідачу, розрахунок боргу здійснено у відповідності до укладеного договору, і нарахування процентів не може обмежуватися строком 28 днів, оскільки відповідачем договірні відносини не виконані у вказаний у договорі термін.
Суд зважає на те, що згідно з умовами договору, позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування: коштами та прострочення і виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Нарахування заборгованості здійснювалось у відповідності до умов договору, саме через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань і було нараховано суму заборгованості, яку позивач просить стягнути.

Відповідно 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.
Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Відповідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц.
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування і права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 р. у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Окрім цього, слід зауважити, що Верховним Судом в постанові від 28. 10. 2020 року у справі № 910/10963/19 наголошено, що доказом переходу прав за зобов`язанням до нового кредитора є відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні, а не документи, що засвідчують права, які передаються.
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Тобто, Сторони погодили, що Первісний кредитор має право передавати (відступати) Новому кредитору свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог відповідно до форми, встановленій у відповідному додатку. 
За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Матеріали справи не містять доказів належного виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача, а тому суд приходить висновку щодо належності позивача у справі та стягнення боргу саме на користь ТОВ «Юніт Капітал» як нового кредитора.
На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, і відповідач має сплатити позивачу суму заборгованості за кредитним договором.
Суд не погоджується з відзивом відповідача, оскільки він не спростовує того факту, відповідач отримував кредитні кошти, має заборгованість та його позицію суд вважає такою, що він бажає уникнути від сплати боргу.
Суд зважає також на те, що позивачем не здійснювалося жодного нарахування штрафних санкцій за невиконання умов кредитного договору, позивач стягує лише тіло кредиту та нараховані відсотки.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ТОВ «Юніт Капітал» сплатив судовий збір в розмірі 2 422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням № 20024 від 18 липня 2025 року (а.с. 1). Крім того, зі змісту акту прийом-передачі наданих послуг №05/06/25-01 від 5 червня 2025 року (а.с.32) вбачається, що вартість витрат позивача на професійну правничу допомогу склала 7 000 гривень 00 копійок.
Пред`явлений позов задоволений в повному обсязі.
З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422 гривень 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень 00 копійок.
Згідно положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 1054,1077 ЦК України, ст. ст. 4, 12,13, 76-81,141, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» борг за кредитним договором № 512598970 від 24 грудня 2021 року в розмірі 16 220 (шістнадцять тисяч двісті двадцять) гривень 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422 гривень 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень 00 копійок. 

Суддя Баришівського
районного суду       Т. А. Троценко