625/125/26
Провадження № 1-кп/625/10/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2026 р.  с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі: 
головуючого - ОСОБА_1 , 
за участю секретаря – ОСОБА_2 , 
прокурора – ОСОБА_3 , 
потерпілої – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
розг лянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2026 року за №12026226020000047, щодо обвинувачення  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мала Данилівка Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого на посаді водія ФОП « ОСОБА_6 », раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2026 року, близько 17 години 00 хвилин, між населеними пунктами село Бардаківка та село Білоусове Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_5 , перебуваючи разом із своєю співмешканкою ОСОБА_4 в автомобілі «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із якою вони є особами, на яких згідно п.5 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ліктем правої руки наніс ОСОБА_4 два удари в область обличчя, зокрема в область носа.
В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/31-ВАЖ/26 від 27 березня 2026 року ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді закритого перелому кісток носу з формуванням синців у внутрішніх кутів обох очей, що у відповідності із п.п. 2.3.1. «а», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3 тижнів (21 дня).
Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
29 квітня 2026 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, за змістом якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у заподіянні ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
У відповідності зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.
У відповідності з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, а тому угода в такому кримінальному провадженні може бути укладеною. 
Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши міркування прокурора, який не заперечував проти її затвердження, а також з`ясувавши думку потерпілої, за ініціативою якої і укладена угода про примирення, перевіривши зміст угоди на відповідність вимогам чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства України, а також роз`яснивши обвинуваченому і потерпілій наслідки її затвердження, суд дійшов наступного висновку. 
Так, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди, ініціаторами якої є потерпіла, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогами КПК України та КК України, зокрема, вимогам ст. ст. 53 та ч. 2 ст. 125 КК України, інтересам суспільства, і матеріали кримінального провадження та позиція обвинуваченого свідчать про наявність фактичних підстав для визнання останнім винуватості, обвинувачений погоджується на призначення йому покарання, вказаного в угоді про примирення.
Виходячи із вищевказаного суд дійшов висновку про наявність визначених законом підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
На стадії досудового розслідування та у підготовчому судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов не заявлявся. 
Речові докази по справі відсутні.
Питання розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні судом не вирішувалося з огляду на їх відсутність.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення, укладену 29 квітня 2026 року у кримінальному провадженні №12026226020000047 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , затвердити. 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення – кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 125 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. 
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою – сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Обвинуваченому, потерпілому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя   ОСОБА_1