ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" червня 2026 р. Справа№ 910/8059/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Корсака В.А.
суддів: Євсікова О.О. 
Алданової С.О. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Дитина" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, 

яка розглядалась за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Козимир Олени Олександрівни на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 (суддя Бойко Р.В.)
у справі № 910/8059/25 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Дитина"
до Фізичної особи-підприємця Козимир Олени Олександрівни
про стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
Рух справи 

26.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Дитина" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Козимир Олени Олександрівни про стягнення коштів у загальному розмірі 741 671,11 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом періоду з липня 2021 року по лютий 2022 року ним помилково сплачувалась орендна плата за Договором оренди від 18.09.2020, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толіпко О.О. та зареєстрованим за №1352, в більшому розмірі ніж підлягав - замість 30 000,85 грн сплачувалась орендна плата у розмірі 59 999,31 грн, у зв`язку з чим Фізичною особою-підприємцем Козимир Оленою Олександрівною було безпідставно набуто кошти у розмірі 239 987,68 грн. Позивач також наголошує на тому, що Відповідачка прострочила сплату передбаченого п. 24.5 Договору оренди від 18.09.2020 штрафу/відшкодування понесених орендарем витрат у розмірі 1 300 202,55 грн (застосованого за реалізацію Фізичною особою-підприємцем Козимир Оленою Олександрівною свого права на одностороннє розірвання договору оренди за відсутності порушень відповідачем своїх договірних зобов`язань за спірним договором), у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 396 099,86 грн та 3% річних у розмірі 105 583,57 грн, нарахованих за період з 23.07.2022 по 06.04.2025.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Дитина" задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Козимир Олени Олександрівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Дитина" безпідставно набуті кошти у розмірі 59 982,58 грн, інфляційні втрати у розмірі 396 099,86 грн, 3% річних у розмірі 105 583,57 грн та судовий збір у розмірі 6 739,99 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з цим рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Дитина» до Фізичної особи-підприємця Козимир Олени Олександрівни про стягнення коштів у загальному розмірі 741 671,11 грн.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Короткий зміст вимог заяви Позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

У відзиві на апеляційні скарги Позивач повідомив, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, що попередньо (орієнтовно) становитиме 50 000,00 грн, а докази на підтвердження обсягу та вартості витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цій судовій справі будуть подані ним у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України процесуальний строк (тобто, протягом 5-ти днів після прийняття постанови суду апеляційної інстанції у даній справі).
19.04.2026 Позивач, у визначений законом строк, з посиланням на положення ч. 2 та 4 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, подав заяву, в якій просить стягнути з Відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 30 000,00 грн. 
До цієї заяви Позивач долучив копії наступних доказів:
- договору про надання правничої допомоги від 17.07.2022;
- Акта приймання-передачі наданих послуг від 17.04.2026.

Короткий зміст заперечень Відповідача 

Відповідач заперечив щодо цієї заяви та просить відмовити повністю (у зв`язку з невиконанням вимог ч. 1 ст. 221 та п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України). 
Також Відповідач просить, у разі відсутності у суду підстав для відмови повністю у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/8059/25, - зменшити розмір заявлених судових витрат на правничу допомогу із 30 000,00 грн до 1000,00 грн.
Зокрема, відповідач зазначив, що:
- позивач у цій справі взагалі не повідомив суд про поважні причини неможливості подання відповідних доказів про понесені судові витрати (а також не обґрунтував їх поважність у разі наявності цих причин): ані у відзиві на апеляційну скаргу від 20.01.2026, ані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ані у заяві від 19.04.2026 про ухвалення додаткового рішення;
- акт приймання-передачі наданих послуг від 17.04.2026, який підписано між адвокатським об`єднанням «Вернидубов та партнери» та ТОВ «МЦ «Дитина», не містить жодної інформації щодо того, хто саме з адвокатів цього адвокатського об`єднання надавав правничу допомогу та в якому обсязі. Відповідач звертає увагу на те, що у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2026 року у справі № 359/8573/20 зазначено, що якщо у наданих стороною документах не міститься інформації про те, хто з адвокатів від імені адвокатського об`єднання та в якому обсязі надав правничу допомогу, то розмір таких витрат на професійну правничу допомогу не є доведеним, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу;
- заявлений розмір витрат свідчить про невідповідність критеріям співмірності, обґрунтованості та розумності витрат на правничу допомогу. У період дії в Україні воєнного стану стягнення з ФОП Козимир О. О. судових витрат у розмірі 30 000,00 грн є надмірно обтяжливим та невиправданим.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2026 призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Дитина» про ухвалення додаткової постанови щодо стягнення витрат на правничу професійну допомогу понесених в суді апеляційної інстанції у справі №910/8059/25 до розгляду без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу надати до суду свої заперечення або міркування щодо заяви позивача про стягнення витрат на правничу професійну допомогу понесених в суді апеляційної інстанції у справі №910/8059/25, у найкоротший строк, але не пізніше 04.05.2026 (включно).

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з частиною другою статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
Згідно з частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи
Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такий висновок міститься в п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West" проти України").
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33- 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

Як вже було зазначено, Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн (гонорар). 
На підтвердження понесених витрат Позивачем долучено копію договору про надання правничої допомоги від 17.07.2022 та копію Акта приймання-передачі наданих послуг від 17.04.2026.
Дослідивши подані Позивачем докази, колегією суддів встановлено наступне.
18.07.2022 між Адвокатським об`єднанням «ВЕРНИДУБОВ ТА ПАРТНЕРИ» (надалі - Адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Дитина" (надалі - Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого Клієнт доручає, а Об`єднання приймає зобов`язання надавати юридичну допомогу, здійснювати захист, представництво та надавати інші види правової допомоги, в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, перед усіма та будь-якими третіми особами, органами державної влади, державній міграційній та прикордонній службах, судовими, правоохоронними, фіскальними, антимонопольними органами, установами, організаціями, службовими та посадовими особами, а Клієнт прийняв на себе зобов`язання здійснити повну та своєчасну оплату наданої правової допомоги та фактичних витрат необхідних для виконання цього Договору.
Відповідно до п. 4.1, 4.2 Договору, за правову допомогу Клієнт сплачує АДВОКАТСЬКОМУ ОБ`ЄДНАННЮ гонорар на підставі Актів виконаних робіт. В ціну Договору також включаються фактичні витрати, понесені АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ при виконанні зобов`язань за Договором. Вартість послуг АДВОКАТСЬКОМУ ОБ`ЄДНАННЮ сплачується Клієнтом протягом 20 (двадцяти) днів з дати підписання акту наданих послуг.
17.04.2026 між сторонами складено Акт приймання-передачі наданих послуг на суму 30 000,00 грн, в якому зазначено, що на виконання умов Договору про надання правничої допомоги б/н від 18.07.2022 Адвокатським об`єднанням фактично надано, а Клієнтом прийнято наступні послуги (правничу допомогу) на загальну суму 30 000,00 грн: 
- аналіз апеляційної скарги представника ФОП Козимир О.О. на рішення Господарського суду міста Києва у судовій справі№910/8059/25;
- підбір нормативно-правової бази, аналіз судової практики в подібних судових спорах при оскарженні рішень про стягнення коштів та штрафних санкцій. Пошук та аналіз постанов Верховного Суду України та Європейського суду, у яких містяться актуальні та релевантні правові висновки щодо застосування норм права, що підлягають застосуванню у спірних правовідносинах;
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень Клієнту (ТОВ «Медичний центр «Дитина») щодо можливих варіантів дій, обрання стратегії під час апеляційного оскарження рішення суду у справі №910/8059/25;
- складання Відзиву на апеляційну скаргу на 16 аркушах (детальний опис фактичних обставин, обґрунтування позиції у взаємозв`язку з наявними доказами, формування висновків на основі правових норм);
- складання додаткових пояснень на вимогу Головуючого по справі при розгляді апеляційної скарги на 6 аркушах;
- особиста участь представника (адвоката) ТОВ «Медичний центр «Дитина» у двох судових засіданнях по справі №910/8059/25 у приміщенні Господарського суду м. Києва, із урахуванням часу прибуття до/з суду, очікування судових засідань, участь у судових засіданнях (середній час 3 години). 
Акт підписано сторонами без зауважень. 

Мотиви суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн (гонорар). 
Згідно матеріалів справи, Відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, яку суд апеляційної інстанції залишив без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін. 
Адвокатом позивача фактично виконано послуги щодо складання та подання відзиву на апеляційну скаргу, подання додаткових пояснень у справі (на вимогу суду), а також він брав участь у двох судових засіданнях. 

Щодо суми заявленого гонорару 

Як вбачається з Акта приймання-передачі наданої правничої допомоги від 17.04.2026, адвокат Позивача виокремив такі послуги:
- аналіз апеляційної скарги представника ФОП Козимир О.О. на рішення Господарського суду міста Києва у судовій справі№910/8059/25;
- підбір нормативно-правової бази, аналіз судової практики в подібних судових спорах при оскарженні рішень про стягнення коштів та штрафних санкцій. Пошук та аналіз постанов Верховного Суду України та Європейського суду, у яких містяться актуальні та релевантні правові висновки щодо застосування норм права, що підлягають застосуванню у спірних правовідносинах;
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень Клієнту (ТОВ «Медичний центр «Дитина») щодо можливих варіантів дій, обрання стратегії під час апеляційного оскарження рішення суду у справі №910/8059/25.
Розглянувши ці послуги, колегія суддів дійшла до таких висновків. 
Щодо аналізу апеляційної скарги представника ФОП Козимир О.О. на рішення Господарського суду міста Києва у судовій справі№910/8059/25 колегія вважає, що дана послуга не є самостійною процесуальною дією. Ознайомлення з документами опонента (аналіз скарги) є невід`ємною та складовою частиною підготовки відповідного процесуального документа - відзиву на апеляційну скаргу (який також включений до Акту як окрема платна послуга).
Штучне виокремлення «аналізу документів» та «підготовки відзиву» як різних послуг є класичним прикладом штучного дроблення однієї правничої послуги з метою безпідставного завищення загальної кількості витраченого часу та розміру гонорару.
Щодо послуги з підбору нормативно-правової бази, аналіз судової практики в подібних судових спорах при оскарженні рішень про стягнення коштів та штрафних санкцій. Пошук та аналіз постанов Верховного Суду України та Європейського суду, у яких містяться актуальні та релевантні правові висновки щодо застосування норм права, що підлягають застосуванню у спірних правовідносинах колегія зазначає таке. 
Дана судова справа вже розглядалася в суді першої інстанції за участі цього ж позивача. Формування правової позиції, пошук відповідної нормативно-правової бази та релевантної судової практики вже мали бути здійснені адвокатом під час підготовки позовної заяви та розгляду справи по суті у Господарському суді міста Києва. 
Апеляційне провадження є стадією перегляду вже ухваленого рішення, спірні правовідносини не змінилися, нові вимоги не заявлялися. Відповідно, повторний «пошук та аналіз» тих самих норм права та практики для справи, яка не є інноваційною чи винятково складною, не відповідає критерію необхідності та реальності. Більше того, знання законодавства та актуальної судової практики є базовим професійним обов`язком адвоката. Витрачання додаткового часу на вивчення законів не може покладатися на іншу сторону спору у вигляді судових витрат.
Щодо надання правової інформації, консультацій і роз`яснень Клієнту (ТОВ «Медичний центр «Дитина») щодо можливих варіантів дій, обрання стратегії під час апеляційного оскарження рішення суду у справі №910/8059/25 колегія вважає, що ця послуга стосується виключно внутрішньої комунікації між адвокатом та його клієнтом. Такі дії не мають безпосереднього впливу на рух судової справи, не є процесуальними формами захисту прав у суді та є складовою загальних відносин з надання правової допомоги (організаційними заходами). 
Враховуючи вищенаведене, зазначені послуги не відповідають критеріям реальності (фактичності), необхідності та обґрунтованості. Тому витрати на ці послуги не підлягають стягненню з відповідача.
Щодо послуги за складання та подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача у справі, а також за участь у двох судових засіданнях колегія враховує наступне. 
Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт;
- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
- ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Оцінюючи заявлену суму, колегія суддів бере до уваги, що підготовка відзиву на апеляційну скаргу Відповідача у даній справі не вимагала від представника (адвоката) значного часу для додаткового вивчення матеріалів справи, пошуку нових доказів чи формування принципово нової правової позиції. Правова позиція сторони вже була сформована та викладена під час розгляду справи в суді першої інстанції. Доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, фактично є похідними від пояснень та заяв по суті справи, які подавалися раніше.
Щодо включення до складу витрат на професійну правничу допомогу послуг зі складання додаткових пояснень, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що подання додаткових пояснень Позивачем здійснювалися на виконання вимоги колегії суддів, висловленої під час судового засідання з метою уточнення окремих правових аспектів спірних правовідносин та дослідження обставин справи. 
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена послуга є реальною, безпосередньо пов`язаною з розглядом справи, а витрати за її виконання є об`єктивно виправданими та обґрунтованими.
Щодо заявлених адвокатом Позивача витрат за підготовку та участь у судових засіданнях, колегія суддів бере до уваги, що правова позиція Позивача у цій справі була незмінною та вже була детально викладена у заявах по суті справи (зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу). Відтак, підготовка до кожного наступного судового засідання в межах апеляційного перегляду справи не вимагала від адвоката принципово нового вивчення матеріалів справи, аналізу додаткової судової практики чи формування нових правових аргументів, оскільки такі дії вже були вчинені ним на попередніх етапах.
Оцінивши матеріали справи та доводи сторін, колегія суддів зазначає, що такі заявлені в Акті послуги як «аналіз апеляційної скарги» та «підбір нормативно-правової бази і аналіз судової практики» не є самостійними правничими послугами в розумінні ст. 126 ГПК України, а є обов`язковими та невід`ємними підготовчими етапами написання безпосередньо самого відзиву на апеляційну скаргу. Виокремлення їх у самостійні види робіт свідчить про штучне дроблення однієї послуги з метою збільшення суми гонорару. Крім того, витрати на внутрішні консультації та роз`яснення стратегії Клієнту стосуються виключно організаційних заходів взаємодії адвоката з довірителем і не підлягають стягненню з протилежної сторони судового спору.
Водночас, факт складання відзиву на апеляційну скаргу (16 арк.), підготовки додаткових пояснень на вимогу Головуючого судді (6 арк.) та особиста участь адвокатів у двох судових засіданнях повністю підтверджуються матеріалами справи. 
Отже, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи розумності судових витрат, керуючись зокрема такими критеріями, як складність, обґрунтованість, та співмірність їхнього розміру, колегія вважає, що справедливим, співмірним та обґрунтованим розміром компенсації витрат позивача на професійну правничу допомогу є сума 15 000,00 грн (за складання та подання відзиву на апеляційну скаргу, додаткових пояснень та участь у двох судових засіданнях). Саме такий розмір відповідає складності справи, фактично витраченому адвокатом часу за виконання цих послуг, оскільки ця справа про стягнення помилково сплаченої орендної плати не є справою виняткової складності, прецедентною чи такою, що потребує вчинення додаткових процесуальних дій. 

Щодо заперечень Відповідача 

Відповідач просить відмовити у стягненні заявлених витрат, оскільки, на його думку, позивач у цій справі взагалі не повідомив суд про поважні причини неможливості подання відповідних доказів про понесені судові витрати (а також не обґрунтував їх поважність у разі наявності цих причин): ані у відзиві на апеляційну скаргу від 20.01.2026, ані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ані у заяві від 19.04.2026 про ухвалення додаткового рішення. 
Колегія відхиляє зазначені доводи відповідача, адже згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України докази щодо розміру судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. 
Позивач на стадії подання відзиву на апеляційну скаргу (від 20.01.2026), тобто задовго до закінчення судових дебатів, зробив заяву щодо розподілу витрат на правничу допомогу, чим повністю і належним чином виконав імперативну вимогу ч. 8 ст. 129 ГПК України щодо попереднього інформування суду та позивача.
Надання професійної правничої допомоги є безперервним та триваючим процесом, оскільки до заявленого обсягу послуг адвоката позивача входило, зокрема, представництво інтересів клієнта безпосередньо у судових засіданнях Північного апеляційного господарського суду, остаточний обсяг витраченого адвокатом часу та підсумкова вартість послуг фізично не могли бути зафіксовані до завершення розгляду справи по суті.
Акт приймання-передачі наданих послуг складено та підписано сторонами 17.04.2026, тобто після ухвалення судом апеляційної інстанції постанови. Позивач з об`єктивних, незалежних від нього причин не міг подати суду первинні документи (Акт) про завершення надання послуг на тій стадії, коли надання цих послуг (участь у дебатах) ще тривало. Триваючий характер правової допомоги сам по собі є поважною причиною неможливості подання доказів її оплати до закінчення судових дебатів.
Закон не вимагає від сторони доводити наявність якихось надзвичайних обставин для використання 5-денного строку. Право подати докази після ухвалення рішення гарантується законом за умови попередньої заяви (яка була наявна у відзиві), а об`єктивне формування Акту 17.04.2026 виключало його подання до 15.04.2026. Відтак, заява позивача від 19.04.2026 подана правомірно і підлягає розгляду по суті.
Доводи відповідача про те, що Акт приймання-передачі наданих послуг не містить відомостей про те, хто саме з адвокатів АО «Вернидубов та партнери» надавав допомогу та в якому обсязі, є юридично неспроможними та не ґрунтуються на вимогах законодавства з огляду на наступне.
Відповідно до частини 4 статті 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правничої допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Стороною Договору про надання правничої допомоги б/н від 18.07.2022 виступає саме Адвокатське об`єднання «Вернидубов та партнери», а не конкретний адвокат як фізична особа.
Таким чином, зобов`язання з надання правової допомоги перед Позивачем виникли саме у юридичної особи (Адвокатського об`єднання), яка самостійно визначає, хто з її адвокатів-партнерів чи залучених адвокатів буде виконувати те чи інше доручення клієнта (готувати процесуальні документи, брати участь у судових засіданнях тощо).
Акт приймання-передачі від 17.04.2026 є двостороннім документом, який фіксує факт виконання умов Договору саме між його підписантами - АО «Вернидубов та партнери» в особі Голови та Клієнтом (ТОВ «МЦ «Дитина»). 
Акт надання послуг конкретними адвокатами об`єднання (зокрема, складання відзиву на апеляційну скаргу, участь у двох судових засіданнях тощо) підтверджується безпосередньо матеріалами судової справи. Акт складено у повній відповідності до умов Договору та вимог закону щодо оформлення відносин між клієнтом та адвокатським об`єднанням. 
Доводи відповідача щодо застосування до спірних правовідносин правових висновків, викладених у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2026 у справі № 359/8573/20, є юридично неспроможними, оскільки відповідач вдається до вибіркового цитування тексту судового рішення та екстраполює його на правовідносини, які мають кардинально іншу правову природу та фактичне підтвердження.
Як убачається з процитованого самим же відповідачем пункту 16 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду, суд вказав: «При погодинній формі обчислення гонорару обсяг виконаних робіт та наданих послуг повинен включати детальний опис робіт (наданих послуг) та розрахунок часу, витраченого адвокатом».
Натомість у справі № 910/8059/25 між АО «Вернидубов та партнери» та ТОВ «МЦ «Дитина» погоджено оплату за конкретний комплекс процесуальних дій (складання відзиву, додаткових пояснень, участь у засіданнях) із визначенням загальної фіксованої вартості етапу робіт у розмірі 30 000,00 грн.
Відповідно до сталої практики Верховного Суду (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанови від 03.10.2019 у справі № 922/445/19), якщо гонорар визначено у фіксованому розмірі, то автоматично відпадає необхідність повного погодинного розрахунку витраченого часу, оскільки сторонами оцінюється не сам процес (кількість витрачених хвилин чи годин), а конкретний результат (складений документ чи проведена процесуальна дія).
У справі № 359/8573/20 Велика Палата ВС відмовила у стягненні витрат саме тому, що надані представником документи взагалі не містили інформації про обсяг наданої допомоги (п. 17 постанови: «...не міститься інформації про те... в якому обсязі надав правничу допомогу»), тобто мало місце відсутність даних про те, які саме дії вчинялися. У нашому ж випадку, Акт приймання-передачі від 17.04.2026 містить вичерпний, деталізований та покроковий опис фактично наданих послуг.
Окрім цього, Відповідач заперечив щодо заяви позивача про стягнення витрат, посилаючись на те, що заявлений розмір витрат свідчить про невідповідність критеріям співмірності, обґрунтованості та розумності витрат на правничу допомогу. Відповідач зазначив, що у період дії в Україні воєнного стану стягнення з ФОП Козимир О. О. судових витрат у розмірі 30 000,00 грн є надмірно обтяжливим та невиправданим.
Колегія суддів приймає до уваги зазначені заперечення Відповідача та вважає їх достатньо обґрунтованими, у зв`язку з чим дійшла висновку про часткове їх задоволення з підстав, викладених вище у цій постанові. 

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Дитина" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі №910/8059/25 задовольнити частково. 
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Козимир Олени Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Дитина" (04205, м. Київ, пр. Оболонський, буд. 28В; ідентифікаційний код 43805153) 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції у справі №910/8059/25. 
В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.
Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак 

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова