УХВАЛА
про зупинення

11 червня 2026 року 
м. Київ
справа №240/6158/25
адміністративне провадження №К/990/12807/26
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Чиркіна С.М., розглянувши клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026 у справі № 240/6158/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 звернулися до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просили:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - матері, дружині та доньці померлого військовослужбовця ОСОБА_4 відповідно, одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а саме 15000000 гривень, в рівних частках кожному;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - матері, дружині та доньці померлого військовослужбовця ОСОБА_4 відповідно, одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а саме 15000000 гривень, в рівних частках кожному, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 відмовлено у задоволенні позову.
Позивачі, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, звернулись до Сьомого апеляційного адміністративного суду, який постановою від 19.02.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 задовольнив повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 скасував.
Прийняв нову постанову, якою позов задовольнив.
Визнав протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - матері, дружині та доньці померлого військовослужбовця ОСОБА_4 відповідно, одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а саме 15000000 гривень, в рівних частках кожному.
Зобов`язав Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - матері, дружині та доньці померлого військовослужбовця ОСОБА_4 відповідно, одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а саме 15 000 000 гривень, в рівних частках кожному, з урахуванням раніше виплачених сум.
20.03.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Міністерства оборони України, в якій з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права просили скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026 у справі № 240/6158/25 повністю, і залишити в силі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 у справі № 240/6158/25.
Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2026 року відкрито касаційне провадження, витребувано з Житомирського окружного адміністративного суду справу № 240/6158/25 та надано учасникам справи строк для надання відзиву та письмових пояснень на касаційну скаргу.
У касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026 у справі № 240/6158/25 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, яке обґрунтовувалося тим, що оскаржуваними судовими рішеннями фактично покладено на Міністерство оборони України обов`язок призначити та виплатити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - матері, дружині та доньці померлого військовослужбовця ОСОБА_4 відповідно, одноразову грошову допомогу, передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а саме 15 000 000 гривень, в рівних частках кожному, з урахуванням раніше виплачених сум.
На думку скаржника, виконання зазначеного судового рішення до завершення його касаційного перегляду може призвести до необхідності здійснення перерозподілу вже виплаченої одноразової грошової допомоги між отримувачами або до прийняття нового рішення щодо її призначення, що у подальшому у разі скасування оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку може ускладнити або зробити неможливим відновлення становища сторін, яке існувало до їх виконання.
Від позивачки заперечень на зазначене клопотання до суду не надходило. 
Так, матеріали касаційного провадження містять інформацію про те, що копію ухвали про відкриття касаційного провадження разом із копією касаційної скарги вона отримала 21 квітня 2026 року, що підтверджує належне повідомлення позивачів про подання Міністерством оборони України касаційної скарги та заявлене у її межах клопотання про зупинення виконання судових рішень.
Отже, позивачі були належним чином поінформовані про подання касаційної скарги та відповідне клопотання, проте своїм процесуальним правом на подання заперечень щодо нього не скористалися.
Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду має вирішити питання про зупинення виконання судового рішення, яке оскаржується.
При вирішенні клопотання про зупинення суд зазначає таке. 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно із частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Верховний Суд зазначає, що для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути істотні підстави, при цьому таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін.
Також Суд звертає увагу на пункт "с" Рекомендацій(95)5 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних або комерційних справах» від 07 лютого 1995 року, в якому вказано, що якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, дозволити зупиняти виконання тільки тоді, коли в результаті виконання особі, яка подала скаргу, буде завдано непоправної або серйозної шкоди або коли це унеможливить здійснення правосуддя на більш пізньому етапі.
Так, у пунктах «b» та «d» Рекомендацій Rec(2003)16 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо виконання адміністративних рішень і судових рішень у сфері адміністративного права» від 09 вересня 2003 року наголошено на тому, що якщо в законодавстві не передбачено, що подача скарги на рішення автоматично зупиняє виконання даного рішення, сторонам повинна бути надана можливість звернутися до судових органів із клопотанням про призупинення виконання оскаржуваного рішення для забезпечення їх прав та інтересів; при винесенні рішення за клопотанням про призупинення виконання рішення судові органи повинні враховувати права та інтереси третіх осіб.
Також Суд бере до уваги положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.
У справі, що розглядається, предметом спору є бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - матері, дружині та доньці померлого військовослужбовця ОСОБА_4 відповідно, одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а саме 15000000 гривень, в рівних частках кожному.
Суд враховує, що при розгляді подібних справ існує відмінна практика та справа із наближеним предметом спору знаходиться на розгляді судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду.
Оцінюючи наведені у клопотанні доводи, суд враховує, що згідно із статтею 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
Виконання оскарженого судового рішення до завершення касаційного перегляду створює ризики формування різної практики та негативних наслідків у разі для одного з учасників справи.
Водночас суд бере до уваги, що зупинення виконання судових рішень має тимчасовий характер, застосовується як винятковий захід та спрямоване на забезпечення ефективності касаційного перегляду, не позбавляє позивача права на судовий захист і не вирішує спору по суті, а відтак не порушує балансу інтересів сторін.
З огляду на викладене, з урахуванням характеру спірних правовідносин, значного розміру можливих виплат, а також ризику унеможливлення повороту виконання судових рішень у разі їх скасування, суддя-доповідач доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання Міністерства оборони України та зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026 у справі № 240/6158/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Враховуючи тимчасовий характер заходу у вигляді зупинення виконання судових рішень та те, що таке зупинення не вирішує спору по суті і не позбавляє позивачку права на отримання одноразової грошової допомоги у разі залишення судових рішень без змін, Верховний Суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання.
Аналогічна правова позиція щодо застосування положень пункту 4 частини першої статті 340 та частини першої статті 375 КАС України, висловлена, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 16 травня 2025 року у справі №120/845/24, від 09 липня 2025 року у справі №520/32171/24, від 08 жовтня 2025 року у справі №420/1897/25 та від 23 січня 2026 року у справі №280/1098/25.
Керуючись статтями 44, 241, 248, 340, 344, 375 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026 у справі № 240/6158/25 задовольнити.
Зупинити виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2026 у справі № 240/6158/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач С.М. Чиркін