Справа № 135/129/26 
Провадження № 2/135/252/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
17.06.2026     Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,
з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,
представника позивача Альховської І.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
 
Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 27.09.2021 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-анкету №002/11780664-SP про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Позичальнику було відкрито поточний рахунок із встановленим кредитним лімітом 100 000 грн. з урахуванням умов визначених в публічній пропозиції. Банк виконав свої зобов`язання, надавав кредитні кошти позичальнику. Відповідач перестав виконувати свої обов`язки за кредитним договором. Станом на 30.09.2025 року заборгованість позичальника за кредитним договором №002/11780664-SP від 27.09.2021 року становить 87 849,33 грн, з яких: 46 304,31 грн – заборгованість по тілу кредиту; 41 545,02 грн – заборгованість за процентами.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед АТ «Таскомбанк» за кредитним договором №002/11780664-SP в розмірі 87 849,33 грн, яку позивач просив стягнути із відповідача.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Зазначивши, що розмір процентів за договором було встановлено в публічній пропозиції, з якою відповідач ознайомлювався. Згідно поданої заяви представник позивача не заперечував щодо винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання, однак в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відзиву на позов до суду не подав.
За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1  шляхом підписання Заяви-анкети №002/11780664-SP щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» було укладено Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Позичальником було підписано заяву-анкету № 877688 від 25.09.2021.
Згідно з п.1.2 Заяви-анкети ОСОБА_1 просив АТ «Таскомбанк» надати банківські, фінансові та інші послуги, електронні довірчі послуги, відкрити поточний рахунок у національній валюті на його ім`я; надати послуги кредитування рахунку та встановити ліміт кредитування в межах максимальної суми загального ліміту кредитування рахунку, що встановлених в тарифах та складає 100 000 грн. 
Відповідно до п.4 Заяви-анкети для використання удосконаленого електронного підпису позичальник засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем.
У п.2 підписаної ним Заяви-анкети №877688 зазначено, що перед підписанням цієї Заяви-анкети він ознайомився з публічною пропозицією разом з додатками, в т.ч. але не виключно, Тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту, що розміщені на сайті Банку та лендинговій сторінці посилання на примірник якої, разом з додатками він отримав в мобільному додатку «Sportbank», і з якою він повністю погодився, зміст якої він розуміє, положення якої зобов`язувався неухильно дотримуватися. В цьому випадку датою відправлення публічної пропозиції вважається дата, з якої в мобільному додатку стає доступним текст публічної пропозиції. Вказав, що проект цієї заяви-анкети та публічної пропозиції був наданий йому банком, та підписаний ним. Заява та публічна пропозиція відповідають наданим проектам..
Тим самим відповідач у Заяві-анкеті підтвердив, що ознайомився із вказаними документами, що складали разом із заявою анкетою договір, і які були йому банком відправлені на мобільний додаток, надані банком та підписані ним.
За довідкою АТ «Таскомбанк» ОСОБА_1 з 27.09.2021 є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-анкети 877688 з номером Кредитного договору №№002/11780664-SP від 27.09.2021.
Встановлено, що відповідач користувався наданими кредитними коштами, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника.
Товариство направляло позичальнику повідомлення-вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, проте вимогу не виконано та порушення не усунуто.
Позивач вказує, що набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №002/11780664-SP в сумі 87 849,33 грн, з яких: 46 304,31 грн – заборгованість по тілу кредиту; 41 545,02 грн – заборгованість за процентами.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достовірними є докази, на підстав яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Положеннями статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що АТ «Таскомбанк» має право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладеного кредитного договору №002/11780664-SP від 27.09.2021.
Розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку за кредитним договором №002/11780664-SP надані суду позивачем, є належними та допустимими доказами заборгованості відповідача лише за неповерненим тілом кредиту в сумі 46 304,31 грн. 
У той же час наданий позивачем розрахунок заборгованості не може вважатися належним та допустимим доказом стосовно заборгованості відповідача за нарахованими процентами в сумі 41 545,02 грн з огляду на таке.
Суд встановив, що підписана ОСОБА_1 . Заява-анкета №877688 від 25.09.2021 не містить відомостей щодо домовленості сторін про строк повернення кредитних коштів та процентну ставку, за якою відбуватиметься нарахування процентів.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач у ній вказує, що відповідач має заборгованість за кредитним договором №002/11780664-SP від 27.09.2021 року, який ніби то містить істотні умови щодо строку повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, проте в матеріалах справи такий договір з вказаним номером відсутній.
Наданий банком розрахунок заборгованості за відсотками не є належним та допустимим доказом, оскільки він створений позивачем без надання ним підтвердження висхідних даних для розрахунку, і є по суті калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог. Правильність обрахування позивачем у розрахунку заборгованості відсотків неможливо перевірити, оскільки вони не підтверджуються об`єктивно, так як в матеріалах справи відсутні достовірні і допустимі докази щодо порядку їх нарахування, тривалості початку і закінчення тощо. Матеріали справи не містять жодних документів, що вказували б на розмір процентної ставки, періодичність нарахування відсотків. За таких обставин перевірити достовірність даних здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за відсотками неможливо.
Крім того, навіть в позовній заяві позивачем не зазначено виходячи із якої відсоткової ставки мали нараховуватись відсотки згідно умов договору. При цьому анкета-заява № 877688 не містить узгоджених сторонами положень щодо відсоткової ставки.
Вказане позбавляє суд можливості перевірити правильність розрахунку заборгованості по відсотках та обґрунтованість вимог позивача в цій частині. 
В судовому засіданні представник позивача вказувала, що розмір відсоткової ставки був передбачений в публічній пропозиції, з якою був ознайомлений позичальник. Разом з тим, позивачем не надано положень публічної пропозиції, із підтвердженням того, що саме така публічна пропозиція діяла та з нею в свій час був ознайомлений позичальник.
Рішення суду не може ґрунтуватись на припущенні, щодо правильності нарахування позивачем процентів за кредитним договором. Відтак, вимоги позивача про стягнення 41 545,02 грн заборгованість за процентами не підлягають задоволенню.
Враховуючи, що АТ «Таскомбанк» фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. 
Таким чином, позовні вимоги АТ «Таскомбанк» про стягнення зОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №002/11780664-SP підлягають частковому задоволенню, а саме – в частині стягнення заборгованості в розмірі 46 304,31 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. 
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір має бути присуджено позивачеві з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивач пред`явив позов на загальну суму 87 849,33 грн. Позов задоволено на суму 46 304,31 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме – 1 403,32 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 280-282 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
 
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, ЄДРПОУ 09806443) заборгованість за кредитним договором №002/11780664-SP від 27.09.2021 у розмірі 46 304 (сорок шість тисяч триста чотири) грн 31 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» 1 403,32 грнсудових витрат. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його повного складення до Вінницького апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 18.06.2026.

Суддя