Справа №676/2011/26
Номер провадження 2/676/2805/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року 
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді Пилипенко І.О.,
за участю секретаря судового засідання Райтаровського В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області впорядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В: 
18.03.2026 року через систему «Електронний суд» товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 555200-КС-001 про надання кредиту від 02.09.2025 року, що становить 39620,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 14000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 15820,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України 7000,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 2800,00 грн. та судові витрати в розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 02.09.2025 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 555200-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Згідно умов договору, товариство надало позичальнику грошові кошти в сумі 14000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил надання грошових коштів у кредит. ТзОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти у розмірі 14000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).
Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором у повній мірі не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 15.02.2026 року у розмірі 39620,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 14000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 15820,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України 7000,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 2800,00 грн. Відтак, просить стягнути з відповідача вказану суму та витрати по сплаті судового збору. 
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2026 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.
Представник ТзОВ «Бізнес позика» в судове засідання не з`явився, проте у матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, в тому числі оголошенням на сайті суду, відзиву на позовну заяву до суду не подавав.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02.09.2025 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 555200-КС-001 про надання кредиту шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котра позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів. Даний договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».
Так, на виконання зазначених вимог, ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор UA-7377, для підписання кредитного договору № 555200-КС-001 від 02.09.2025 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до п. 2.1 договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 14000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів.
Відповідно до п. 2.4 договору, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,0%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.
Відповідно до п. 2.3 - п.2.12 договору, комісія за надання кредиту - 2800,00 грн., загальний розмір наданого кредиту: 14000,00 грн., строк дії договору: до 23.12.2025 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 28485,56 грн., загальні витрати за кредитом: 14485,56 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9740,49 процентів, денна процентна ставка: 0,92 процентів.
Відповідно до п.7.5 договору, у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України.
Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти закористування кредитом та/або суму простроченої комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суму неповернутого Кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 1(один) відсоток від неповернутої позичальником суми кредиту.
Кредитодавець не нараховує проценти річних відповідно до цього пункту договору на суму заборгованості, яка є меншою ніж 100 (сто) гривень 00 копійок.
Сукупна сума нарахованих процентів річних на підставі цього пункту договору та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору, не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником від кредитодавця за цим договором, з урахуванням додаткових грошових коштів, одержаних позичальником від кредитодавця на підставі укладених додаткових угод до цього договору, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 14000,00 грн.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 15.02.2026 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором № 555200-КС-001 про надання кредиту від 02.09.2025 року, що становить 39620,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 14000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 15820,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України 7000,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 2800,00 грн.
Позивач звертаючись до суду вказує, що ТзОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти на умовах передбачених договором, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість.
Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. 
В ході розгляду судом встановлено, що відповідач звернувся до ТзОВ «Бізнес Позика» з метою отримання кредитних коштів, за результатами його звернення, 02.09.2025 року було підписано договір про надання кредиту, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти і комісію за користування кредитом у визначеному розмірі, який був обумовлений між сторонами умовами договору.
Згідно виписки по рахунку за період з 02.09.2025 року по 23.12.2025 року, виданої Департаментом операційного сервісу АТ "Райффайзен Банк" за вих. 81-15-9/5578-БТ від 01.04.2026 року на ухвалу суду від 20.03.2026 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 була емітована банківська карта № НОМЕР_1 та 02.09.2025 року зараховані кредитні кошти у розмірі 14000,00 грн.
На підставі укладеного договору про надання кредиту відповідачу надано грошові кошти, що підтверджується відкритою у ТзОВ "ПрофітГід" банківською карткою № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , на яку 02.09.2025 року 10:56 позивачем було перераховано відповідачу на вказану картку грошові кошти у розмірі 14000,00 грн., відтак ТзОВ «Бізнес Позика» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав своєчасно і повністю, надавши кредитні кошти в повному обсязі.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між сторонами кредитного договору та наявність заборгованості за ним, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 36820, грн, з яких: 14000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 15820,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 7000,00 грн.- заборгованість за відсотками відповідно до ст. 625 ЦК України.
Щодо стягнення комісії в розмірі 2800,00 грн.
За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Договір про надання кредиту, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
З урахуванням принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку (фінансової установи), виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.12.2019 року в справі № 524/5152/15.
ТзОВ «Бізнес Позика» відповідно до умов данного договору про надання кредиту № 555200-КС-001 від 02.09.2025 року та правил надання споживчих кредитів здійснено нарахування комісії за надання кредиту в сумі 2800,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, умови договору № 555200-КС-001 від 02.09.2025 року щодо сплати комісії в розмірі 2800,00 грн. за надання кредиту є нікчемними, а тому вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 2800,00 грн. задоволенню не підлягають.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в сумі 2474,24 грн. (2662,40*36820,00/39620,00) враховуючи часткове задоволення позову та його надходження до суду через систему "Електронний суд".
Керуючись ст. ст. 12 ,81 ,141 ,247 , 263-265, 274-282 ЦПК України, ст. .ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд

У Х В А Л И В: 
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» ( кодЄДРПОУ: 41084239) заборгованість за кредитним договором № 555200-КС-001 від 02.09.2025 року у розмірі 36820,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 14000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 15820,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України 7000,00 грн. та 2474,24 грн. витрат по сплаті судового збору.
В решті позовних вимог - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відомості про учасників справи: 
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», кодЄДРПОУ: 41084239, юридична адреса: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133;
відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І.О. Пилипенко