Справа № 438/219/26 
Провадження 2/438/267/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

08 червня 2026 року м.Борислав

Бориславський міський суд Львівської області в складі:
головуючого судді Радановича Г.М.,
за участю секретаря судового засідання Терлецької Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:

Представником позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Огоновською Ю.С. через систему «Електронний суд» подано позовну заяву до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 29196,54 грн, яка складається з: 10348 грн – прострочена заборгованість за кредитом; 18848,54 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами та судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 06.11.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем  ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1468-5202. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10400,00 грн; строк кредитування - 365 днів; базовий період 28 днів; комісія за видачу кредиту – 15% від суми кредиту; промо-ставка – 0,90 % в день; знижена процентна ставка – 1,00 % в день; стандартна процентна ставка – 1% в день, 0,75% - за кожен день після 181 календарного дня дії договору. Крім цього, 10.11.2024 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1468-5202 на збільшення суми кредиту. За додатковою угодою кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові кошти в розмірі 1100 грн, строком на 365 днів з стандартною процентною ставкою у розмірі 1% за один день користування кредитом, комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту. 
Вказує, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу. Відповідач не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 19.01.2026 загальний розмір заборгованості відповідача становить: 29196,54 грн, а саме: простроченої заборгованості за кредитом 10348 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 18848,54 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. 
Позов просить задовольнити, справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних доказів, у відсутності представника позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Ухвалою судді від 18 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалами суду від 11.03.2026 та 07.04.2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку з клопотаннями відповідача ОСОБА_1 . 
Відповідач  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. У додаткових поясненнях від 01.06.2026 та 08.06.2026 відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначає, що  вінздійснив у січні 2025 року три платежі на загальну суму 17 810 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. Проте, усі ці платежі повністю були використані для списання заборгованості за відсотками по кредиту, та відсотками, нарахованими за ст. 625 ЦКУ, і майже не використовувалися для списання тіла кредиту на загальну суму 11500 гривень. Зарахування платежів споживача насамперед на відсотки, а не на погашення основної суми боргу, фактично обмежує права позичальника, передбачені статтею 19 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки призводить до безпідставного збільшення загального розміру процентів за рахунок штучного збереження незмінною основної суми кредиту.
Також зазначає, що умова договору щодо сплати комісії за надання кредиту є нікчемною відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому нарахування позивачем комісії у сумі 1725 гривень є безпідставним. Відповідно, будь-які зарахування платежів позичальника в рахунок погашення такої комісії також є незаконними.
Вказує, що одночасне нарахування позивачем договірних процентів та процентів за статтею 625 ЦК України є неправомірним та призводить до подвійної відповідальності відповідача за одне й те саме порушення. Крім того, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану забороняється нарахування та стягнення неустойки (за прострочення виконання грошових зобов`язань. Тому, нарахування позивачем відсотків за ст.625 ЦКУ у розмірі 5520 гривень, а також погашення цих відсотків із виплат здійснених відповідачем є неправомірним.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Частиною 2 статті 639 ЦК України визначено що у випадку, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, вказаний Закон визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Положеннями ст.3 даного Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що 06.11.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем  ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1468-5202 та 10.11.2024 додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1468-5202 в електронній формі, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» з використанням інформаційно телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Підписавши вищевказаний договір електронним підписом відповідач  ОСОБА_1 добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування. Таким чином, матеріалами справи підтверджується укладання між сторонами кредитного договору, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, розміщеного на вебсайті кредитодавця, що відповідає розділу 3 договору про відкриття кредитної лінії №1468-5202 від 06.11.2024.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19.
Матеріалами справи підтверджено, що 06.11.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем  ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1468-5202.
Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору про відкриття кредитної лінії №1468-5202 від 06.11.2024 кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором.
Відповідно до п.4.1 договору загальний розмір кредиту за цим договором становить 10400 грн. 
Згідно розділу 4 договору про відкриття кредитної лінії №1468-5202 від 06.11.2024 (Порядок та умови надання Кредиту. Порядок сплати процентів за користування Кредитом) строк кредитування становить 365 календарних днів, базовий період сплати відсотків 28 календарних днів, комісія за видачу кредиту - 15% від суми кредиту; стандартна процентна ставка – 1 % в день.
10.11.2024 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1468-5202.
Відповідно до умов додаткової угоди строк кредитування становить 365 календарних днів; комісія за видачу кредиту - 15% від суми кредиту; стандартна процентна ставка – 1 % в день. Відповідно до п. 2.1 додаткової угоди кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові кошти в розмірі 1100 грн.
Виконання позивачем обов`язку щодо надання грошових коштів відповідачу  ОСОБА_1 у розмірі 11500 грн підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1468-5202 від 06.11.2024 та від 10.11.2024 через платіжну систему LiqPay. У вказаній довідці зазначено: номери платежів, дата, номер платіжної картки, суми платежу в розмірі 10400 та 1100 грн. 
При цьому, суд звертає увагу на те, що в кредитному договорі у розділі «Реквізити сторін» зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідача  ОСОБА_1 .
Перерахування коштів у розмірі 11500 грн на картковий рахунок відповідача підтверджено також квитанціями про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору №1468-5202 від 06.11.2024 та 10.11.2024. 
Крім цього, перерахування коштів у розмірі 11500 грн на картковий рахунок відповідача не заперечується і самим відповідачем, який у письмових поясненнях підтвердив факт отримання кредиту.
З наданого позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розрахунку заборгованості за договором №1468-5202 від 06.11.2024 вбачається, що станом на 19.01.2026 заборгованість  ОСОБА_1 складає 29196,54 грн, а саме: основний борг за кредитом 10348 грн; залишок відсотків 18848 грн.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником  ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» з повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. 
Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (статті 526, 530 ЦК України). За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до положень ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється зокрема виконанням, проведеним належним чином.
Позивач умови укладеного договору виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в розмірі 11500 грн, шляхом перерахування коштів на платіжну карту.
Відповідачем  ОСОБА_1 доказів виконання обов`язку по сплаті заборгованості за кредитним договором суду не надано, як і не надано доказів на спростування розрахунку заборгованості, поданого позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо розміру суми заборгованості суд зазначає таке.
Пунктом 4.11 договору №1468-5202 від 06.11.2024 та додаткової угоди від 10.11.2024 встановлено, що комісія за надання кредиту становить 15% від суми виданого кредиту. 
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року (справа № 202/5330/19) у кредитному договір не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлено щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин умова кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемною відповідно до ч.1 ст.11 цього Закону.
Суд звертає увагу, що у договорі не вказано за яку саме послугу позивач встановив комісію. Умови самого договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.

Позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і їх погодження із споживачем при укладенні договору, а тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи наведене, суд зазначає, що до складової частини кредитного договору №1468-5202 від 06.11.2024 та додаткової угоди від 10.11.2024 було закладено умови з виплати позичальником комісії у розмірі 1725 грн, зокрема за надання кредиту, як за дії, вчинювані на власну користь позивача, що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними.
Крім цього, відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває по теперішній час.
Верховний Суд у постанові від 31.01.2024 №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив, що тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Кредитні відносини між сторонами у справі виникли 06 листопада 2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.
За таких обставин, суд вважає, що нарахування позивачем відсотків по ст.625 ЦК України є безпідставними у зв`язку зі звільненням позичальника від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки у період дії воєнного стану.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 сплатив 23580,64 грн на погашення заборгованості за цим договором, з яких 1725 грн зараховані на погашення комісії, щодо якої встановлено нікчемність, та 5635 грн зараховані на погашення відсотків по ст.625 ЦК України, нарахування яких є безпідставним, тому сплачені 7360 грн належить зарахувати в рахунок погашення заборгованості за відсотками.
Отже, суд приходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №1468-5202 від 06.11.2024 підлягають частковому задоволенню у розмірі 21836,54 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту 10348 грн, заборгованості за нарахованими процентами – 11488,54 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд ухвалив рішення про часткове задоволення позову, тому з відповідача підлягає стягненню в користь позивача оплачений судовий збір в сумі 1991,25 грн (21836,54 грн х 2662,40 грн / 29196,54 грн).

Керуючись статтями 13, 19, 81, 82, 89, 141, 263-265, 268, 289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд 
ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1468-5202 від 06.11.2024 в розмірі 21836,54 грн, яка складається з: 10348 грн – заборгованість за кредитом; 11488,54  грн – заборгованість за нарахованими процентами.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 1991,25 грн.
В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Поний текст рішення складено 15 червня 2026 року.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», адреса: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26 офіс 407, код ЄДРПОУ:38548598.
Відповідач:  ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Григорій РАДАНОВИЧ