ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1339/26 Справа № 216/9084/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - ЧИРСЬКИЙ Г. М. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 червня 2026 року Кривий Ріг 
18.06.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг при секретарі судового засідання Шевченко В.В. апеляційну скаргу захисника Соляника І.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2026р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Соляником І.М., який в апеляційній скарзі та уточненнях до неї:
- вказує, що ОСОБА_1 є військовим та його огляд мав проводитись відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, тому огляд на стан сп`яніння є недійсним;
- вказує, що матеріали справи не містять підтвердження, що особі роз`яснено право пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, суд не встановив, чи були дотримані умови огляду на стан сп`яніння, суд не перевірив справності приладу, за допомогою якого проводився огляд;
- вважає, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки є неповним, не фіксує роз`яснення особі прав та можливості огляду у закладі охорони здоров`я;
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник повідомлені належним чином, до судового засідання не прибули, від захисника надійшла письмова заява по про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності, що не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 268 КУпАП 

Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 04.12.2025р. о 00:59 год. в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг по пр. Миру, 5А керував автомобілем Audi A8 д\н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки, за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 тест № 1193, результат склав 0,98 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України, відеофіксація зафіксована на бодікамеру 475346, 475143. 

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстатції поклав:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 531085 (а.с. 1); 
- рапорт інспектора взводу № 3 роти № 1 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП М.Скопенка (а.с. 2); 
- роздруківку результатів тесту за допомогою алкотестеру Драгер 6820 № 1193 від 04.12.2025 року, який підписаний ОСОБА_1 , результат газоаналізатора 0,98 проміле (а.с. 3); 
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведений 04.12.2025 року у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, акт підписаний ОСОБА_1 з позначкою «згоден» (а.с. 4); 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції від 04.12.2025 року, який складений о 01:18 год. (а.с 5); 
- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6274783 від 04.12.2025 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 6); 
- довідку інспектора відділення адміністративної практики ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 (а.с. 7);
- відеозапис з бодікамер працівників поліції 475346, 475143 (а.с. 8);
- роз`яснення про відсторонення від права керування транспортним засобом ОСОБА_1 від 04.12.2025 року (а.с. 9); 
- картку обліку адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с. 10). 

Суд першої інстанції дослідивши та оцінивши сукупність доказів у справі дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріалами справи, та наявними у ній доказами беззаперечно підтверджено факт керування  ОСОБА_1  транспортним засобом, продуття на вимогу працівника поліції газоаналізатора на місці зупинки транспортного засобу, за результатом якого встановлено стан алкогольного сп`яніння із показником 0,98‰,  ОСОБА_1 результат показника газоаналізатора не заперечував. Таким чином суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи встановив в діях  ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 є військовим та його огляд мав проводитись відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, тому огляд на стан сп`яніння є недійсним, є безпідставними за таких підстав.
Стаття 266 КУпАП регламентує відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Стаття 266-1 регламентує огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Таким чином вказані статті КУпАП розмежовують порядок огляду осіб на стан сп`яніння за суб`єктом правопорушення та об`єктивною стороною.
У порядку ст. 266 КУпАП оглядаються водії транспортних засобів при керуванні ними транспортними засобами з ознаками сп`яніння.
У порядку ст. 266-1 КУпАП оглядаються водії, які керують транспортними засобами з ознаками сп`яніння, та при цьому вказані водії є військовозобов`язаними, резервістами під час проходження зборів, а також військовослужбовцями ЗСУ.
Військовослужбовці, при виконанні своїх службових обов`язків, крім іншого, є суб`єктами адміністративного правопорушення за ст. 172-20 КУпАП у разі виявлення у них ознак чи стану сп`яніння, та у вказаному випадку слід розмежовувати поняття суб`єкта правопорушення, а саме першочергово - особа, яка керує транспортним засобом спочатку визначається як водій (загальний суб`єкт), а при умові виконання ним ще й службових обов`язків, пов`язаних із проходженням служби в ЗСУ (керуючи транспортним засобом) – як військовослужбовець (спеціальний суб`єкт).
У другому випадку, на думку суду апеляційної інстанції, є доцільним вирішення питання про притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, та саме у цьому випадку, при огляді військовослужбовця на стан сп`яніння діють норми ст. 266-1 КУпАП.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що за наявності існування ознак двох складів адміністративних правопорушень, як за ст. 130 КУпАП, так і за ст. 172-20 КУпАП, такі дії слід фіксувати при спільних діях працівників поліції та служби ВСП для складення протоколів про адміністративні правопорушення за відповідними статтями.

Доводи апеляційної скарги захисника, що матеріали справи не містять підтвердження, що особі роз`яснено право пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, суд не встановив чи були дотримані умови огляду на стан сп`яніння, суд не перевірив справності приладу, за допомогою якого проводився огляд, є також неспроможними, оскільки ОСОБА_1 результат газонанлізатора не заперечував, в протоколі про адміністративне правопорушення, чи в окремому пояснення таких заперечень не висловив.
Відповідно до відеозапису на питання працівника поліції, чи згодний він з результатом показника (відеозапис сІір_2 час 0:00:29) ОСОБА_3 заперечень не висловив. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки є неповним, не фіксує роз`яснення особі прав та можливості огляду у закладі охорони здоров`я є також неслушними, та спростовуються відеозаписом та особистим підписом ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу про адміністративні правопорушення про роз`яснення йому прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. 

Таким чином доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях  ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. 

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Соляника Ігоря Миколайовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя