справа № 619/1955/26
провадження № 2/619/1376/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
30 червня 2026 року    м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області 
у складі: головуючого судді        Пруднікової О.В.,
за участю секретаря судового засідання       Вишневської О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Тетяна Анатоліївна, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за заповітом, встановив:
Короткий зміст позовних вимог.
Адвокат Філатов П.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просять: визнати за ОСОБА_1 право власності на частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом. 
В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка залишила після себе спадкове майно у виді частки в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м. у якій проживала на день смерті. За життя спадкодавець ОСОБА_3 , склала заповіт, посвідчений 04.04.2018 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачлвлю І.В., за реєстровим № 642, за яким належне їй майно заповідається позивачу. За місцем відкриття спадщини було зареєстровано місце проживання спадкодавця та двох її синів: позивача та Відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Листом від 16.02.2026 приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Т.А. повідомила позивача про те, що йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що відповідно до довідки КП «Солоницівське ЖЕГ» Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області за вих.. №2870 від 07.08.2018 за місцем відкриття спадщини також зареєстровано місце проживання сина спадкодавця – ОСОБА_2 , який на день відкриття спадщини хоч і не був непрацездатним за віком, але не повідомив нотаріуса письмово про наявність чи відсутність в нього групи інвалідності на день смерті матері, що не дає можливість встановлення безспірного факту відсутності в нього права на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України та запропоновано звернутися до суду.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Філатов П.О. не з`явилися, адвокат Філатов П.О., надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Третя особа - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Т.А. у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с. 58).
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 01.03.2002, в Солоницівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис №08 (а.с. 57).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 56).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується ІD паспортом та довідкою про реєстрацію місця проживання Солоницівської селищної ради (а.с. 50, 51).
Відповідно до довідки КП «СЖЕГ» за адресою: АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за вказаною адресою та проживають: син ОСОБА_2 , 1982 р.н. з 22.05.2013 та син ОСОБА_1 , 2002 р.н. з 21.06.2017 (а.с. 59).
Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце смерті: Харківська область, Дергачівський район, смт. Солоницівка (а.с. 5).
04.04.2018 ОСОБА_3 склала заповіт на все належне її майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, та на що вона за законом буде матиме право, заповіла: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В. (зв. сторона а.с. 6).
Згідно зі звітом, виготовленим ТОВ «Інноваційна оцінка плюс» про незалежну оцінку вартості майна від 06.04.2026 – ринкова вартість квартири, загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 становить 732 440, 00 грн (а.с. 20-31).
Із довідки приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Арнаутової Т.А. №382/01-16 від 19.05.2026 вбачається що 08.08.2018 нею була заведена спадкова справа №213/2018 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за №555 про прийняття спадщини за заповітом, спадкова справа була зареєстрована в Спадковому реєстрі тоді ж за №62822329. Заяв про відмову від спадщини не надходило. Спадкодавцем був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В. на ім`я ОСОБА_1 , 04.04.2018 за р. №642. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 45). 
Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №85155503 від 07.05.2026 за параметрами запиту ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 – за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі знайдено таку інформацію: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа №62822329, чинна, номер у нотаріуса 213/2018, місце заведення: Харківська область, Харківський район, приватний нотаріус Арнаутова Т.А. 08.08.2018 та зберігається у приватного нотаріуса Арнаутової Т.А. за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 46).
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за вказаними параметрами запиту: ОСОБА_3 – є чинний заповіт. Номер у спадковому реєстрі:62246237 (а.с. 47).
08.08.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутовій Т.А. (заява №555, спадкова справа №213/2018) про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 49).
05.06.2020 ОСОБА_6 звернулася із заявою до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутової Т.А. (спадкова справа №213/2018) у якій зазначила, що є спадкоємцем після смерті дочки ОСОБА_3 , проте спадщину у встановлений законом строк не прийняла, а саме обов`язкову частку в ній за ст. 1241 ЦК України, за продовженням цього строку до суду звертатися не буде, і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належне ОСОБА_3 майно було видане на ім`я ОСОБА_1 , не має (а.с. 62).
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_4 (а.с. 63) 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_5 (а.с. 67-68 ).
27.06.2020 ОСОБА_7 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутової Т.А. (спадкова справа №213/2018) у якій зазначив, що не є спадкоємцем після смерті дружини ОСОБА_3 на обов`язкову частку за ст. 1241 ЦК України (не мав групи інвалідності та не був непрацездатним за віком на день смерті дружини, крім того повідомив, що все спадкове майно є особистою власністю померлої, на виділ права власності в спільному майні подружжя не претендує (а.с. 66).
Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №52897276 від 08.08.2018 за параметрами запиту ОСОБА_3 – інформація відсутня (а.с. 53).
Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52897345 від 08.08.2018 приватним нотаріусом Арнаутовою Т.А. до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 62822329, за спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 54).
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00056280642 від 03.02.2026 – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьки: батько- ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_11 , мати- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підстава запису відомостей про батька- актовий запис про шлюб №08 від 01.03.2002, складений виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області (а.с. 69-70).
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00056280701 від 03.02.2026 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки: батько- ОСОБА_9 , мати- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підстава запису відомостей про батька- Державна реєстрація народження проведена відповідно до частини 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері) (а.с. 71-72).
16.02.2026 ОСОБА_1 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутової Т.А. (спадкова справа №213/2018) у якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_3 , на день її смерті залишилося спадкове майно, а саме:1/2 частки в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка є особистою власністю померлої. Син померлої ОСОБА_2 , 1982 р.н., не мав групи інвалідності на день смерті матері, тому не є спадкоємцем на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, чоловік померлої ОСОБА_7 , 1966 р.н., не є спадкоємцем на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, про що подав відповідну заяву нотаріусу, мати померлої, ОСОБА_6 , 1936 р.н., повідомила, що спадщину в установлені законом строки не прийняла, а саме обов`язкову частку як пенсіонер за віком, батько, ОСОБА_5 помер у 2009 році. Він приймав спадкове майно, подавши заяву і просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначене майно (а.с. 74).
Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло виданого комісією по приватизації державного житлового фонду АТ «Харківпостач» від 06.02.1998, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 76).
З відповіді начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на обліку, як отримувач пенсії, страхових виплат та державних соціальних допомог, не перебуває (не перебував станом на 10.04.2018) (а.с. 7). 
16.02.2026 приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Т.А. повідомила позивача про те, що йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що відповідно до довідки КП «Солоницівське ЖЕГ» Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області за вих. №2870 від 07.08.2018 за місцем відкриття спадщини також зареєстровано місце проживання сина спадкодавця – ОСОБА_2 , який на день відкриття спадщини хоч і не був непрацездатним за віком, але не повідомив нотаріуса письмово про наявність чи відсутність в нього групи інвалідності на день смерті матері, що не дає можливість встановлення безспірного факту відсутності в нього права на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України. При цьому він також є співвласником вищевказаної квартири. У видачі свідоцтва про право на спадщину за вищевказаним заповітом на цілу частку спадкового майна, тобто частку в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , відмовлено та запропоновано звернутися до суду (а.с. 6).
ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до уповноважених органів не звертався.
Застосовані норми права, мотиви та висновки суду.
Згідно з ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно з ч.1 ст. 1241 ЦК України право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.
У постанові від 31 березня 2021 року у справі № 463/4616/18 (провадження № 61-20505св19) Верховний Суд вказав, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину. У випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.
Згідно з п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п. 4.16 глави 10 Порядку № 296/5).
Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для його оформлення у нотаріальному порядку.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності відповідно до вимог статей 76–81, 89 ЦПК України, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 4 квітня 2018 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В., відповідно до якого усе належне їй майно, де б воно не знаходилося, з чого б не складалося, а також усе те майно, яке належатиме їй на день смерті та на яке вона матиме право за законом, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, а приватним нотаріусом була заведена спадкова справа № 213/2018 на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини.
Матеріали справи не містять відомостей про подання заяв про прийняття спадщини іншими спадкоємцями, а також доказів прийняття спадщини будь-якими іншими особами у спосіб, передбачений законом.
Разом із тим судом встановлено, що позивач не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку, оскільки постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Підставою для відмови стало те, що син спадкодавця – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який на день відкриття спадщини не досяг пенсійного віку, не повідомив нотаріуса про наявність чи відсутність у нього інвалідності станом на день смерті матері, у зв`язку з чим нотаріус дійшов висновку про неможливість встановлення безспірної відсутності у нього права на обов`язкову частку у спадщині відповідно до статті 1241 ЦК України.
Частиною першою статті 1241 ЦК України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Отже, право на обов`язкову частку виникає виключно у осіб, які на момент відкриття спадщини є непрацездатними у розумінні закону.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними громадянами є, зокрема, особи, які досягли пенсійного віку, або особи з інвалідністю.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_13 , тобто на день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_7 не досяг пенсійного віку, а тому непрацездатним за віком не був.
Крім того, згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_2 станом на 10 квітня 2018 року не перебував на обліку як отримувач пенсії, страхових виплат чи державної соціальної допомоги.
Сам по собі факт відсутності у нотаріуса відомостей щодо встановлення або невстановлення особі інвалідності не є належним доказом існування у такої особи права на обов`язкову частку у спадщині.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 на день відкриття спадщини був особою з інвалідністю або мав інший передбачений законом статус непрацездатної особи.
Висновок нотаріуса про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину ґрунтується виключно на відсутності інформації щодо стану здоров`я спадкоємця за законом, а не на встановленому законом факті наявності у нього права на обов`язкову частку. 
Суд враховує, що право на обов`язкову частку у спадщині не презюмується, а підлягає підтвердженню належними доказами. За відсутності таких доказів не існує правових підстав вважати, що особа належить до кола спадкоємців, визначених статтею 1241 ЦК України.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за заповітом, а відсутність документального підтвердження непрацездатності ОСОБА_2 станом на день відкриття спадщини свідчить про недоведеність наявності у нього права на обов`язкову частку у спадщині.
Оскільки позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, однак позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, його право підлягає судовому захисту відповідно до статті 16 ЦК України шляхом визнання за ним права на спадкове майно (права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом), що відповідає положенням статей 1216, 1217, 1223, 1233, 1268, 1296, 1297 ЦК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у передбачений законом строк, інші спадкоємці відсутні, про що свідчать, зокрема, неподання жодною особою, крім ОСОБА_1 , заяв про прийняття спадщини, відповідно до свідоцтва про право власності на житло 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 - суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності на частку в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом.
За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Позивачем вимоги щодо розподілу судових витрат не заявлялися, в зв`язку з чим, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, ст. 12, 13, 16, 1216-1218 ЦК України, суд -
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Тетяна Анатоліївна, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за заповітом – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності – на 1/2 частку в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;
третя особа: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Тетяна Анатоліївна, місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, с-ще Пересічне, вул. Захисників, буд. 5.

Суддя  О. В. Пруднікова