Справа № 162/234/26
Провадження № 2/162/245/2026

ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
01 червня 2026 року      селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Савича А. С.,
за участю секретаря судового засідання - Гичук О. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Фінтраст капітал» через свого представника Столітнього М. М. через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 27.03.2026 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.02.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5312703 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису про надання у тимчасове платне користування грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 гривень строком на 360 календарних днів шляхом переказу коштів на його банківську карту № НОМЕР_1 з призначенням платежу – поповнення карти, зі сплатою відсотків кожні 20 днів за кожен день користування ним. Між ТОВ «Лінеура Україна» і ОСОБА_1 15.02.2025 було укладено додаткову угоду до договору позики № 5312703 від 12.02.2025, відповідно до умов якої сторони збільшили розмір суми наданої позики на 6000,00 гривень до загального розміру 5000,00 гривень. Інші положення договору залишились без змін. Таким чином загальна сума кредиту склала 11000,00 гривень. ТОВ «Лінеура Україна» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, унаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до договору факторингу № 30/10/2025, укладеного 30.10.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст капітал», до ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5312703 від 12.02.2025. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором за ним утворилася заборгованість у розмірі 51400,63 гривень, з яких: 10999,97 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 24450,66 гривень – заборгованість за відсотками, 10450,00 гривень – нараховані проценти ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» за 100 календарних днів, 5500,00 гривень – штрафні санкції, яку позивач просив стягнути на його користь, а також відшкодувати судові витрати: 2662,40 гривень судового збору і 10000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою судді від 31.03.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.115).
У відкладене судове засідання учасники судового провадження не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Причин своєї неявки не повідомили.
Представник позивача ОСОБА_2 у позовній заяві просить розгляд справи здійснювати без участі представника позивача у випадку відсутності відзиву. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.15).
Відповідач ОСОБА_1 відзив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав.
З урахуванням наведеного, у відповідності до вимог статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить такого висновку.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитних договорів відповідачем.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору № 5312703 від 12.02.2025, ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 5000,00 гривень, який мав бути повернутий до 03.03.2025 зі сплатою 0,95% в день (а.с.39-52).
Між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір до Договору № 5312703 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.02.2025, згідно умов якого сторони за взаємною згодою домовились, що згідно з умовами цього Додаткового договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», зобов`язується надати ОСОБА_1 грошові кошти в гривні в розмірі 6000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с.54-55).
Таким чином, враховуючи внесені зміни до Договору, які оформлені Додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за Договором, сума кредиту на дату укладення Додаткового договору, склала 11000,00 гривень
Відповідно до повідомлення АТ КБ "ПриватБанк", зазначені кошти були зараховані на картковий рахунок відповідача.
Згідно з Договором факторингу № 30/10/2025 від 30.10.2025, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» права грошової вимоги за Кредитним договором (а.с.28-38).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників - Додаток № 1 до Договору факторингу №30/10/25 від 30.10.2025, ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 40950,63 гривень, з яких: 10999,97 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24450,66 гривень - сума заборгованості за відсотками, 5500,00 – сума заборгованості за пенею та штрафами (а.с.24-25).
Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранс Капітал» за договором № 532703 про надання споживчого кредиту від 12.02.2025 за 100 календарних дні (з 31.10.2025 по 07.02.2026), ОСОБА_1 нараховані проценти за користування грошовими коштами за процентною ставкою 0,95% в день, що становить 10450,00 гривень (а.с.70-71).
Розрахунок суми боргу проведений відповідно до умов договору та зауважень не викликає.
На даний час відповідачем борг за кредитним договором не сплачений, а тому суд визнає зобов`язання по вказаному кредитному договору не виконаними. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають.
Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідач не подав.
Водночас, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій за вказаним договором, суд зазначає наступне.
Так, згідно з доданими розрахунками за договором № 5312703 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.02.2025 ОСОБА_1 нараховано штрафні санкції у розмірі 5500,00 гривень.
Разом з тим, відповідно до п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд зробив висновки щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.10.2023 в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).
Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки, з 24.02.2022 і до часу ухвалення рішення у даній справі в Україні діє воєнний стан, тому нарахування позивачем штрафних санкцій у розмірі 5500,00 гривень за договором № 5312703 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.02.2025 у період дії воєнного стану є безпідставними, а тому в цій частині позовна заява задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову – на відповідача;
2) у разі відмови в позові – на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень.
Статтею 137 ЦПК встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зазначене узгоджується з положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.
Жодних заяв чи клопотань із запереченнями щодо розміру заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідач не подав.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат наведено позивачем при поданні позовної заяви (а.с.1-15).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: договір про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с.72-73), заявку на виконання доручення до договору від 23.02.2026 цього договору (а.с.74-75), згідно яких ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» і адвокат Столітній М. М. погодили перелік надання правових послуг за договором та їх вартість у розмірі 10000,00 гривень, акт від 23.02.2026 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с.76).
Так, із укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» і адвокатом Столітнім М. М. договору про надання правничої допомоги встановлено, що сторонами погоджено сплату гонорару товариством адвокату протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішенням першої інстанції у справі законної сили (п. 4.8 договору і п. 4 заявки на виконання договору).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).
Із підписаного позивачем і адвокатом акту прийому-передачі виконаних робіт вбачається, що в цей перелік включено послуги, які не є такими у розумінні поняття «правнича допомога», а тому їх вартість необхідно виключити зі стягнення з відповідача.
Виключенню підлягають послуги, зазначені в п. п. 3, 4, 5, 8, 10 акта на загальну суму 4 600 гривень.
Пункти 3 і 4 – це не послуга, а самостійне вивчення адвокатом законодавства та підготовка до надання правничої допомоги.
Пункти 5 і 8 – це фактично роботи по складанню позовної заяви.
Пункт 10 виключається у зв`язку із розглядом справи без участі сторін.
Таким чином, за надання професійної правничої допомоги у суді першої інстанції із відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати у розмірі 5400,00 гривень (10000,00 – 4600,00).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однак у зв`язку з частковим задоволенням позову, їх необхідно стягнути пропорційно до задоволених вимог, що становить 4822,19 гривень (5400,00 х (45900,63 / 51400,63)).
Оскільки суд задовольнив позов частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2377,52 гривень (2662,40 х (9,04 / 18192,21)).
На підставі статей 10, 12, 27, 77-81, 141, 247, 263-265, 280, 354 ЦПК України, керуючись статтями 526-527, 533, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1050, 1054-1056 ЦК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст капітал» заборгованість в сумі 45900,63 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот) гривень 63 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст капітал» витрати понесені у зв`язку з сплатою судового збору в сумі 2377 (дві тисячі триста сімдесят сім) гривень 52 копійки та витрати на правову допомогу в сумі 4822 (чотири тисячі вісімсот двадцять дві) гривень 19 копійок. 
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного заочного рішення 01.06.2026. 
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст капітал» (03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська 27/2; код ЄДРПОУ 44559822).
Представник позивача: Столітній Михайло Миколайович (місцезнаходження: вул. Короленка, 60Б/93, м. Бровари, Київська область, РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Любешівського районного суду 
Волинської області         А.С. Савич