Справа №751/10299/25
Провадження №2/751/297/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі головуючого-судді Топіхи Р.М.,
за участю: секретаря судового засідання Островської А.С.,
представника позивача – адвоката Разумейко К.М.,
свідків  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву  ОСОБА_3 до  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача.
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою 
АДРЕСА_1 . 
Вимоги обґрунтовані тим, що позивач зареєстрований та проживає з народження у квартирі  
АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також зареєстровані відповідачі по справі – його мати ОСОБА_5 , дядько ОСОБА_4  та сестра ОСОБА_6 , однак вони тривалий час, а саме з 2022 року у квартирі не проживають, за комунальні послуги не сплачують, не приймають участі у витратах на утримання житла, їх особистих речей у квартирі немає і квартирою взагалі не цікавляться. Їх фактичне місце проживання позивачу не відомо. Оплату житлово-комунальних послуг позивач здійснює самостійно, що ставить його у скрутне матеріальне становище, так як він не має можливості повноцінно працювати, оскільки з 01 липня 2025 року йому була встановлена II група інвалідності. 

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. 
Ухвалою судді від 08 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 28 січня 2026 року розгляд справи відкладено, задоволено клопотання про виклик свідків та витребування доказів.
У судове засідання відповідачі не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України, в тому числі шляхом розміщення на офіційному вебпорталі судової влади оголошення про виклик до суду.
Представник позивача – адвокат Разумейко К.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідачі покинули житло у 2022 році, особистих їх речей у квартирі не має. Існують комунальні борги, на даний час квартирою займається батько позивача. 
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він є батьком позивача, відповідачі ОСОБА_7 – його колишня дружина, ОСОБА_8 – її дочка від іншого шлюбу, ОСОБА_9 – брат дружини. Поки він сплачував аліменти, відповідачі жили з ОСОБА_10 , у 2022 році вони покинули житло та забрали з собою свої речі, у квартирі їх речей немає. Коли відповідачі пішли, комунальні платежі не сплатили. Зараз він допомагає сину, дає кошти на лікування, приходить до нього раз на тиждень. Син оформив на нього довіреність, дієздатність сина перевірялася нотаріусом.
Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача, живе у 52 квартирі. Відповідачі жили до 2022 року, з того часу вона жодного разу нікого з них не бачила. У квартирі АДРЕСА_2 залишився проживати один ОСОБА_11 , зараз батько забрав його у село. З`являються один раз на тиждень. За квартиру платить батько.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що згідно з особовим рахунком № НОМЕР_1 КП «Новозаводське» ЧМР за адресою: АДРЕСА_3 , форма власності: державна, наймачем/власником, є ОСОБА_5 , інші мешканці по відношенню до власника/наймача ОСОБА_3 – син, ОСОБА_4 – брат, ОСОБА_6 – дочка (а.с. 4).
Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг № 7420 від 11 листопада 2025 року станом на 10 листопада 2025 року за адресою:
 АДРЕСА_3 , до складу зареєстрованих осіб входять: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5).
Згідно з актом про не проживання особи за місцем реєстрації від
17 листопада 2025 року у буд. АДРЕСА_3  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 фактично не проживають за місцем реєстрації у період з 2022 року і по теперішній час (а.с. 6).
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи 18/25733/Р від 29 липня 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжена ІІ група інвалідності з 01 липня 2025 року строком на два роки. Протипоказане фізичне та психоемоційне перенапруження. Не здатний до систематичної праці (а.с. 7).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.
Згідно із ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.
Статтею 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до положень ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються статтями 71, 72 ЖК України, у разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду, та ст. 405 ЦК України, у разі користування майном (житлом) власника.
Судом встановлено, що кв. 
АДРЕСА_1 перебуває у користуванні позивача та членів його сім`ї –  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є відповідачами у справі та у вказаному житлі не проживають, отже правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами Житлового кодексу України.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. 
Позивач ОСОБА_3 стверджує, що відповідачі, які доводяться йому родичами, зареєстровані, але не проживають у вказаному житлі з 2022 року та їх фактичне місце проживання йому не відоме. 
З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України.
Оскільки позивач вимогу про відшкодування судових витрат не заявив, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_3 до  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за адресою: 
 АДРЕСА_3 .
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:  ОСОБА_3 (адреса реєстрації: 
АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач:  ОСОБА_4 (адреса реєстрації: 
АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач:  ОСОБА_5 (адреса реєстрації: 
АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач:  ОСОБА_6 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Суддя		Р.М. Топіха