Справа № 204/4340/26 
Провадження № 2/204/3448/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого - судді       Черкез Д.Л.,
за участю секретаря судового засідання   Корягіної Р.Р..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ: 

07 квітня 2026 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики № 77369764 у розмірі 13 190,10 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 05 грудня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено Договір позики № 77369764, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 050,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день. Позикодавець на виконання Договору позики № 77369764 від 05 грудня 2021 року, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 050,00 грн. за посередництвом платіжної системи. Враховуючи викладені вище умови Договору позики № 77369764 від 05 грудня 2021 року та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 0,00 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 13 190,10 грн., зокрема: 5 050,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 140,10 грн. – сума заборгованості за відсотками. В подальшому, позикодавцем/первісним кредитором відступлено право вимоги за вказаним вище Договором позики, зокрема: 04 січня 2022 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали Договір факторингу № 025-040122 від 04 січня 2022 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 77369764 від 05 грудня 2021 року. 05 грудня 2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 05/12/25-01 від 05 грудня 2025 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 77369764 від 05 грудня 2021 року. Також, у зв`язку зі зверненням позивача до суду з даним позовом позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості.
Ухвалою суду від 12 травня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 12 травня 2026 року.
Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву.
Розглянувши клопотання представника позивача – Велікданова С.К. про витребування в АТ КБ «ПриватБанк» інформації щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) карткового рахунку № НОМЕР_2 та виписки по картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 05.12.2021 року по 08.12.2021 року, суд ухвалив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки воно належним чином не обґрунтоване та представником позивача не доведено, що обставини на підтвердження яких він просить витребувати докази входять до предмета доказування по справі або не визнаються іншим учасником справи. 
Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.
Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 05 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77369764, згідно умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику») на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сторони погодили такі умови кредитного Договору: сума позики – 5 050,00 грн., строк позики/строк договору – 30 днів; дата повернення – 04 січня 2022 року; процентна ставка/день – 1,99% (фіксована); знижена процентна ставка/день – 1,99%; проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною)/день – 2,70%; орієнтовна загальна вартість позики – 8 064,85 грн. (а.с.17).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено у ст. 634 ЦК України.
При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Позикодавець свої зобов`язання виконав повністю, надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та перерахував на рахунок позичальника 5 050,00 грн., що підтверджується довідкою виданою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» вих. № КД-000106040/ТНПП від 11 січня 2026 року про переказ коштів (а.с. 19) та копією платіжної інструкції від 05 грудня 2021 року (зв. бік а.с. 19).
Відповідач скористався наданою позикою, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон не вимагає, щоб при заміні кредитора, новий кредитор укладав з боржниками договір.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.
Так, 04 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріко Фінанс» як фактором було укладено Договір факторингу № 025-040122, у відповідності до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити Клієнту ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (а.с. 32-35).
Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги № 10/06/22 від 10 червня 2022 року відповідно до договору факторингу № 025-040122 від 04 січня 2022 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіріко Фінанс» набуло право грошової вимоги за договором позики № 77369764 від 05 грудня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 13 190,10 грн., з яких: 5 050,00 грн. – сума заборгованості за тілом; 8 140,10 грн. – сума заборгованості по процентам (зв. бік а.с. 35-36), що також підтверджується розрахунком заборгованості складеним ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с. 15-16).
В подальшому, 05 грудня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіріко Фінанс» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» як фактором було укладено Договір факторингу № 05/12/25-01, у відповідності до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (зв. бік а.с. 38-42).
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 05/12/25 до договору факторингу № 05/12/25-01 від 05 грудня 2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право грошової вимоги за договором позики № 77369764 від 05 грудня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 13 190,10 грн., з яких: 5 050,00 грн. – сума заборгованості за тілом; 8 140,10 грн. – сума заборгованості по процентам (зв. бік а.с. 42-43), що також підтверджується розрахунком заборгованості складеним ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (а.с. 6-7).
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» стало новим кредитором у зобов`язаннях за договором позики, який укладено з відповідачем.
Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Однак, відповідач заборгованість за вищезазначеним кредитним договором так і не сплатив. 
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у позику, яке підлягає судовому захисту.
Надаючи оцінку розрахунку заборгованості за Договором позики № 77369764 від 05 грудня 2021 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, суд виходить з того, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Наведене спонукає до висновку, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.
Як зазначалось, умовами договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77369764 від 05 грудня 2021 року було визначено, що позикодавець надає позичальнику позику у розмірі 5 050,00 грн. строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 04 січня 2022 року. 
Разом з тим, у вищевказаному договорі позики сторонами було обумовлено орієнтовну загальну вартість позики за 30 днів у розмірі 8 064,85 грн., з яких: 5 050,00 грн. – сума позики за договором; 3 014,85 грн. – проценти за користування кредитом, що також зазначено у Додатку № 1 до Договору позики № 77369764 від 05 грудня 2021 (зв. бік а.с. 17).
Отже, встановлені у справі фактичні обставини вказують на те, що у відповідача виникло зобов`язання зі сплати процентів за кредитним договором у розмірі, що розрахований за визначеною у договорі сумою та протягом визначеного договором строку – 30 днів, яка складає 3 014,85 грн.
Подальше, тобто поза строком кредитування, нарахування ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» процентів за користування відповідачем кредитними коштами за договором позики є безпідставним, та таким, що суперечить умовам укладеного договору.
Суд при вирішенні даної справи виходить з того, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).
За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 77369764 від 05 грудня 2021 року підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 8 064,85 грн., з яких: 5 050,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 014,85 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» правничу допомогу у даній справі надавала адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, що підтверджується ордером серії АХ № 1287256 від 03 вересня 2025 року (а.с. 50), а також договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року, укладеним між адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (зв. бік а.с. 44-47).
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
08 січня 2026 року між адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» було підписано Витяг з Акту № 6-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року, в якому вони погодили, що послуги з правничої допомоги надані адвокатом якісно і в повному обсязі, в тому числі і послуги з вивчення документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції та судовий супровід у суді першої інстанції до боржника ОСОБА_1 , вартість наданих послуг становить 4 500,00 грн. (зв. бік а.с. 47).
Суд вважає встановленим, що позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Ткаченко Ю.О., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі.
Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 4 500,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат.
Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. 
При цьому, вартість послуг з вивчення документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції та судовий супровід у суді першої інстанції є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт.
Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи, керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, заявленої у справі ціни позову та значення справи для сторін, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» підлягають частковому задоволенню. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. (із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження розміру ставки судового збору у зв`язку зі зверненням до суду з позовною заявою в електронній формі).
На підставі ст.ст. 15, 16, 204, 512, 514, 516, 526, 627, 634, 638, 640, 641, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись 2, 4, 81, 82, 128, 133, 137, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (ЄДРПОУ – 44280974, місцезнаходження: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3) заборгованість за Договором позики № 77369764 від 05 грудня 2021 року у загальному розмірі 8 064,85 грн. (вісім тисяч шістдесят чотири гривні, 85 копійок), яка складається з: 5 050,00 грн. (п`ять тисяч п`ятдесят гривень, 00 копійок) – сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 014,85 грн. (три тисячі чотирнадцять гривень, 85 копійок) – сума заборгованості за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (ЄДРПОУ – 44280974, місцезнаходження: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3) судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні, 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень, 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя           Д.Л. Черкез